116
1 Miluji Hospodina, proto že vyslýchá hlas můj a pokorné modlitby mé. 2 Nebo naklonil ucha svého ke mně, když jsem ho vzýval ve dnech svých. 3 Obklíčilyť mne byly bolesti smrti, a úzkosti hrobu potkaly mne; sevření a truchlost přišla na mne. 4 I vzýval jsem jméno Hospodinovo, řka: Prosím, ó Hospodine, vysvoboď duši mou. 5 Milostivý Hospodin a spravedlivý, Bůh náš lítostivý. 6 Ostříhá sprostných Hospodin; znuzen jsem byl, a spomohl mi. 7 Navratiž se, duše má, do odpočinutí svého, poněvadž Hospodin jest dobrodince tvůj. 8 Nebo jsi vytrhl duši mou od smrti, oči mé od slz, nohu mou od poklesnutí. 9 Ustavičně choditi budu před Hospodinem v zemi živých. 10 Uvěřil jsem, protož i mluvil jsem, ačkoli jsem byl velmi ztrápený. 11 Já jsem byl řekl v pospíchání: Všeliký člověk jest lhář. 12 Èím se odplatím Hospodinu za všecka dobrodiní jeho mně učiněná? 13 Kalich mnohého spasení vezmu, a jméno Hospodinovo vzývati budu. 14 Sliby své Hospodinu splním, teď přede vším lidem jeho. 15 Drahá jest před očima Hospodinovýma smrt svatých jeho. 16 Ó Hospodine, že jsem služebník tvůj, služebník, pravím, tvůj, syn děvky tvé, rozvázal jsi svazky mé. 17 Tobě obětovati budu obět díků činění, a jméno Hospodinovo vzývati budu. 18 Sliby své Hospodinu splním, teď přede vším lidem jeho, 19 V síňcích domu Hospodinova, u prostřed tebe, Jeruzaléme. Halelujah.