- Jaakobin Kirje
- <
- 4
- >

4
Mistä riidat syntyvät?
1 Miksi olette keskenänne erimielisiä ja riitaisia? Ettekö siksi, että teidän sisimmässänne taistelee kokonainen pahojen halujen armeija? 2 Te tahdotte saada sellaista, mitä teillä ei ole, ja olette valmiit vaikka tappamaan saadaksenne, mitä haluatte. Tavoittelette sellaista, mitä toisilla on, mutta kun se ei ole saatavissanne, te riitelette ja kilpailette riistääksenne sen heiltä. Miksi teillä sitten ei ole sitä, mitä haluatte? Koska ette pyydä Jumalalta. 3 Ja kun pyydätte, ette saa, sillä tavoitteenne on väärä: omien mielitekojenne täyttäminen.
4 Te olette kuin uskoton vaimo, joka rakastaa miehensä vihollisia. Ettekö ymmärrä, että ystävystyminen Jumalan vihollisten – tämän maailman pahojen halujen – kanssa tekee teistä Jumalan vihollisia? Minä sanon vielä uudelleen, että jos tahdotte nauttia siitä, mikä maailmassa on pahaa, ette voi olla Jumalan ystäviä.
5 Mitä ajattelette Raamatun tarkoittavan sanoessaan, että Jumalan Pyhä Henki, joka asuu meissä, haluaa myös jatkuvasti hallita meitä kaikessa? 6 Häneltä saamme lisää voimaa pahojen halujen vastustamiseen. Sanoohan Raamattu, että Jumala antaa voimaa nöyrille, mutta vastustaa ylpeitä ja ylimielisiä.
7 Antakaa siis itsenne nöyrästi Jumalalle. Vastustakaa saatanaa, niin hän pakenee luotanne. Tulkaa lähelle Jumalaa, niin hänkin tulee lähelle teitä. 8 Syntiset, luopukaa siitä, mikä on väärää. Antakaa yksin Jumalan täyttää sydämenne ja tehdä siitä puhdas ja hänelle uskollinen. 9 Itkekää pahuuttanne! Teillä on täysi syy olla murheellisia sen vuoksi, mitä olette tehneet. Muuttukoon naurunne itkuksi ja ilonne mielipahaksi! 10 Sitten kun tunnette arvottomuutenne Jumalan edessä, hän rohkaisee ja auttaa teitä.
11 Älkää arvostelko toisianne, rakkaat veljet, älkääkä puhuko pahaa toisistanne. Jos niin teette, kapinoitte Jumalan lakia vastaan. Sehän käskee meitä rakastamaan toinen toistamme ja kieltää meitä tuomitsemasta veljeämme. Sinun päätettävissäsi ei ole, onko tämä laki oikea vai väärä: sinun on toteltava. 12 Vain Jumala, joka lain sääti, osaa tuomita meidät oikein. Yksin hänen vallassaan on päättää pelastumisestamme tai tuhoutumisestamme. Mitä oikeutta sinulla siis on tuomita tai arvostella toisia?
13 Kuulkaa, te, jotka sanotte: »Tänään tai huomenna menemme siihen ja siihen kaupunkiin, viivymme siellä vuoden ja perustamme menestyvän liikeyrityksen.» 14 Mistä te tiedätte, mitä huomenna tapahtuu? Teidän maanpäällinen elämännehän on yhtä epävarma kuin aamun sumu: nyt se näkyy, mutta pian se on jo haihtunut. 15 Näin teidän pikemminkin tulisi sanoa: »Jos Herra tahtoo, niin elämme ja teemme sitä ja sitä.» 16 Muussa tapauksessa ylpeilette omista suunnitelmistanne, eikä sellainen itsevarmuus miellytä Jumalaa.
17 Muistakaa, että on syntiä jättää tekemättä se, minkä tietää olevan oikein.

- Jaakobin Kirje
- <
- 4
- >

© 1976 Biblica