- Johannes
- <
- 19
- >

19
1 Pilatus luovutti Jeesuksen sotamiestensä ruoskittavaksi. 2 Nämä tekivät kruunun orjantappuroista ja panivat sen Jeesuksen päähän. Hänen hartioilleen he panivat purppuranpunaisen viitan. 3 »Terve, juutalaisten kuningas!» he pilkkasivat ja löivät häntä nyrkillä.
4 Pilatus meni jälleen ulos ja sanoi juutalaisille: »Tuon hänet nyt tänne, mutta teidän on käsitettävä, että pidän häntä syyttömänä.»
5 Sitten Jeesus tuli ulos piikkikruunu päässä ja purppuraviitta yllä. Pilatus sanoi: »Katsokaa tätä ihmistä!»
6 Heti Jeesuksen nähdessään ylipapit ja temppelipoliisit alkoivat huutaa: »Ristiinnaulitse! Ristinnaulitse!»
»Teidän se on tehtävä», Pilatus totesi. »Minä sanon, että hän ei ole syyllinen.»
7 Syyttäjät vastasivat: »Meidän lakimme mukaan hänen on kuoltava, koska hän sanoo olevansa Jumalan Poika.»
8 Tämän kuullessaan Pilatus säikähti entistä pahemmin. 9 Hän vei Jeesuksen takaisin palatsiin ja kysyi: »Mistä olet kotoisin?» Jeesus ei vastannut.
10 »Miksi et sano mitään?» Pilatus kysyi. »Etkö tajua, että minun vallassani on, vapautetaanko vai ristiinnaulitaanko sinut?»
11 Silloin Jeesus sanoi: »Sinulla ei olisi mitään valtaa minuun, ellei Jumala olisi antanut sitä sinulle. Niinpä ne*Sananmukaisesti: »hän»., jotka toivat minut eteesi, ovat tehneet suuremman synnin kuin sinä.»
12 Pilatus yritti saada Jeesuksen vapaaksi syytteestä, mutta johtavat juutalaiset sanoivat hänelle: »Jos päästät tämän miehen vapaaksi, et ole keisarin ystävä. Sellainen ihminen, joka julistaa itsensä kuninkaaksi, on kapinassa keisaria vastaan.»
13 Tämän kuultuaan Pilatus toi taas Jeesuksen ulos ja istuutui kivetyllä korokkeella olevalle tuomarinistuimelle.†Sananmukaisesti: »tuomarinistuimelle, paikalle, jonka nimi on ’Kivitori’, hepreaksi Gabbata». 14 Pääsiäispäivän aatto oli silloin jo puolessa.
Pilatus sanoi juutalaisille: »Tässä teidän kuninkaanne!»
15 »Vie pois!» he huusivat. »Hänet on tapettava – ristiinnaulittava!»
»Teidän kuninkaanneko minun pitäisi ristiinnaulita?» Pilatus kysyi.
»Ei meillä kuningasta ole, vaan keisari», huusivat ylipapit.
16 Silloin Pilatus luovutti Jeesuksen ristiinnaulittavaksi.
Ristiinnaulitseminen
17 Viimeinkin hän oli heidän käsissään. Hänet vietiin kaupungin ulkopuolelle. Itse hän sai kantaa ristinsä paikalle, jota kutsuttiin »Pääkalloksi», heprean kielellä Golgataksi. 18 Siellä hänet naulittiin ristiin. Samalla kertaa ristiinnaulittiin kaksi muutakin, joiden ristit nostettiin Jeesuksen kummallekin puolelle. 19 Pilatus kiinnitytti Jeesuksen pään yläpuolelle kilven, jossa luki: »Jeesus Nasaretilainen, juutalaisten kuningas». 20 Ristiinnaulitsemispaikka oli lähellä kaupunkia, ja sanat oli kirjoitettu hepreaksi, latinaksi ja kreikaksi, joten monet lukivat ne.
21 Ylipapit sanoivat sen tähden Pilatukselle: »Kirjoitus on muutettava kuulumaan: – ei ’juutalaisten kuningas’ vaan – ’Hän sanoi: minä olen juutalaisten kuningas’.»
22 Pilatus vastasi: »Minkä kirjoitin, sen kirjoitin, eikä sitä muuteta.»
23-24 Kun sotilaat – heitä oli neljä – olivat ristiinnaulinneet Jeesuksen, he jakoivat keskenään hänen vaatteensa. Saumattomaksi kudottua paitaa he eivät kuitenkaan leikanneet rikki. »Heitetään arpaa ja katsotaan kuka sen saa», he tuumivat. Näin toteutui se raamatunkohta, jossa sanotaan: »He jakoivat keskenään vaatteeni ja heittivät puvustani arpaa.»‡Ks. Ps. 22:18.
25 Lähellä ristiä seisoivat Maria, Jeesuksen äiti, Jeesuksen täti Salome, Maria, Kloopaan vaimo, ja Magdalasta kotoisin oleva Maria. 26 Kun Jeesus näki äitinsä ja rakkaan oppilaansa§Tarkoittaa todennäköisesti Johannesta, tämän evankeliumin kirjoittajaa., hän sanoi Marialle: »Hän pitää sinusta huolta.» 27 Ja oppilaalleen hän sanoi: »Pidä huolta äidistäni.» Sen jälkeen tämä oppilas otti Marian kotiinsa asumaan.
28 Jeesus tiesi, että kaikki oli nyt loppuun suoritettu, ja hän sanoi niin kuin Raamattu oli ennustanut: »Minun on jano.» 29 Paikalla oli hapanviiniastia, ja joku kastoi siihen sienen, jonka sitten ojensi kepin päässä ylös Jeesuksen huulille.
30 Otettuaan vähän hapanviiniä Jeesus sanoi: »Nyt olen täyttänyt tehtäväni.» Sen jälkeen hän kumarsi päänsä ja antoi henkensä.
31 Juutalaisten johtomiehet eivät halunneet tuomittujen olevan ristillä enää seuraavana päivänä, sillä se oli sapatti (ja vielä tavallista suurempi juhlapäivä – pääsiäinen). Sen vuoksi he pyysivät Pilatusta antamaan määräyksen murtaa ristiinnaulittujen sääriluut, jotta miehet kuolisivat nopeammin*Sisältyy ajatukseen. ja heidän ruumiinsa voitaisiin ottaa alas ristiltä. 32 Sotilaat tulivat ja katkaisivat ensin ristiinnaulittujen rikollisten sääriluut. 33 Tullessaan Jeesuksen kohdalle he näkivät hänen jo kuolleen eivätkä katkaisseet hänen sääriluitaan. 34 Yksi sotilaista pisti kuitenkin varmuuden vuoksi keihäällä hänen kylkeensä, jolloin siitä vuoti verta ja vettä. 35 Tämän silminnäkijä on itse selostanut kaiken tarkasti sitä varten, että tekin uskoisitte. 36 Siinä, mitä sotilaat tekivät, toteutui raamatunkohta: »Yhtään hänen luutaan ei rikota», 37 ja: »He katsovat häneen, jonka ovat lävistäneet.»
Jeesuksen hautaaminen
38 Arimatiasta kotoisin oleva Joosef, joka oli – juutalaisten johtomiehiä peläten – salaa kuulunut Jeesuksen oppilaisiin, meni rohkeasti pyytämään Pilatukselta lupaa ottaa Jeesuksen ruumiin alas ristiltä. Pilatus antoi luvan, ja Joosef laski ruumiin alas. 39 Silloin ilmaantui paikalle myös Nikodeemus, joka aikoinaan oli tullut yöllä Jeesuksen luo. Hänellä oli mukanaan kolmisenkymmentä kiloa voidetta, joka oli valmistettu mirhasta ja aloesta. 40 Yhdessä miehet käärivät Jeesuksen ruumiin pitkään liinavaatteeseen, jonka he juutalaisten hautaustavan mukaan kyllästivät noilla hyvänhajuisilla voiteilla. 41 Ristiinnaulitsemispaikkaa lähellä oli puutarha, jossa oli vielä käyttämätön hautakammio. 42 Koska oli kiire saada hautaaminen suoritetuksi ennen sapatin alkua ja hauta oli lähellä, Jeesuksen ruumis pantiin siihen.

- Johannes
- <
- 19
- >

*19:11 Sananmukaisesti: »hän».

†19:13 Sananmukaisesti: »tuomarinistuimelle, paikalle, jonka nimi on ’Kivitori’, hepreaksi Gabbata».

‡19:23-24 Ks. Ps. 22:18.

§19:26 Tarkoittaa todennäköisesti Johannesta, tämän evankeliumin kirjoittajaa.

*19:31 Sisältyy ajatukseen.

© 1976 Biblica