מִשְׁלֵי.
4.
שמעו בנים מוסר אב והקשיבו לדעת בינה׃ 
כי לקח טוב נתתי לכם תורתי אל תעזבו׃ 
כי בן הייתי לאבי רך ויחיד לפני אמי׃ 
וירני ויאמר לי יתמך דברי לבך שמר מצותי וחיה׃ 
קנה חכמה קנה בינה אל תשכח ואל תט מאמרי פי׃ 
אל תעזבה ותשמרך אהבה ותצרך׃ 
ראשית חכמה קנה חכמה ובכל קנינך קנה בינה׃ 
סלסלה ותרוממך תכבדך כי תחבקנה׃ 
תתן לראשך לוית חן עטרת תפארת תמגנך׃ 
שמע בני וקח אמרי וירבו לך שנות חיים׃ 
בדרך חכמה הרתיך הדרכתיך במעגלי ישר׃ 
בלכתך לא יצר צעדך ואם תרוץ לא תכשל׃ 
החזק במוסר אל תרף נצרה כי היא חייך׃ 
בארח רשעים אל תבא ואל תאשר בדרך רעים׃ 
פרעהו אל תעבר בו שטה מעליו ועבור׃ 
כי לא ישנו אם לא ירעו ונגזלה שנתם אם לא יכשולו׃ 
כי לחמו לחם רשע ויין חמסים ישתו׃ 
וארח צדיקים כאור נגה הולך ואור עד נכון היום׃ 
דרך רשעים כאפלה לא ידעו במה יכשלו׃ 
בני לדברי הקשיבה לאמרי הט אזנך׃ 
אל יליזו מעיניך שמרם בתוך לבבך׃ 
כי חיים הם למצאיהם ולכל בשרו מרפא׃ 
מכל משמר נצר לבך כי ממנו תוצאות חיים׃ 
הסר ממך עקשות פה ולזות שפתים הרחק ממך׃ 
עיניך לנכח יביטו ועפעפיך יישרו נגדך׃ 
פלס מעגל רגלך וכל דרכיך יכנו׃ 
אל תט ימין ושמאול הסר רגלך מרע׃ 
