מתיו.
26.
ויהי ככלות ישוע לדבר את כל הדברים האלה ויאמר אל תלמידיו׃ 
אתם ידעתם כי אחרי יומים יהיה הפסח ובן האדם ימסר להצלב׃ 
ויקהלו הכהנים הגדולים והסופרים וזקני העם אל חצר הכהן הגדול הנקרא קיפא׃ 
ויועצו יחדו לתפש את ישוע בערמה ולהמיתו׃ 
ויאמרו אך לא בחג פן תהיה מהומה בעם׃ 
ויהי בהיות ישוע בית היני בבית שמעון המצרע׃ 
ותקרב אליו אשה ובידה פך שמן יקר מאד ותצק על ראשו בהסבו על השלחן׃ 
ויראו התלמידים ויתרעמו לאמר על מה האבוד הזה׃ 
כי השמן הזה היה ראוי להמכר במחיר רב ולתתו לעניים׃ 
וידע ישוע ויאמר אליהם למה תוגו את האשה הלא מעשה טוב עשתה עמדי׃ 
כי עניים תמיד עמכם ואנכי אינני אתכם תמיד׃ 
כי אשר שפכה את השמן הזה על גופי לחנט אותי עשתה זאת׃ 
אמן אמר אני לכם באשר תקרא הבשורה הזאת בכל העולם גם את אשר היא עשתה יספר לזכרון לה׃ 
וילך אחד משנים העשר הנקרא יהודה איש קריות אל ראשי הכהנים׃ 
ויאמר מה תתנו לי ואמסרנו בידכם וישקלו לו שלשים כסף׃ 
ומן העת ההיא בקש תאנה למסר אותו׃ 
ויהי בראשון לחג המצות ויגשו התלמידים אל ישוע לאמר באי זה מקום תחפץ כי נכין לך לאכל את הפסח׃ 
ויאמר לכו העירה אל פלני אלמני ואמרתם אליו כה אמר הרב עתי קרובה היא ובביתך אעשה את הפסח עם תלמידי׃ 
ויעשו התלמידים כאשר צום ישוע ויכינו את הפסח׃ 
ויהי בערב ויסב עם שנים העשר׃ 
ובאכלם ויאמר אמן אמר אני לכם כי אחד מכם ימסרני׃ 
ויתעצבו מאד ויחלו איש ואיש לאמר לו האנכי הוא אדני׃ 
ויען ויאמר האיש אשר טבל עמי את ידו בקערה הוא ימסרני׃ 
הן בן האדם הלוך ילך לו ככתוב עליו אבל אוי לאיש ההוא אשר על ידו ימסר בן האדם טוב לאיש ההוא אם לא נולד׃ 
ויען יהודה המסר אותו ויאמר רבי האני הוא ויאמר אליו אתה אמרת׃ 
ובאכלם ויקח ישוע את הלחם ויברך ויבצע ויתן לתלמידים ויאמר קחו ואכלו זה הוא גופי׃ 
ויקח את הכוס ויברך ויתן להם לאמר שתו ממנה כלכם׃ 
כי זה הוא דמי דם הברית החדשה הנשפך בעד רבים לסליחת חטאים׃ 
ואני אמר לכם כי מעתה שתה לא אשתה מתנובת הגפן הזאת עד היום ההוא אשר אשתה אתה עמכם חדשה במלכות אבי׃ 
ויהי אחרי גמרם את ההלל ויצאו אל הר הזיתים׃ 
אז אמר אליהם ישוע אתם כלכם תכשלו בי בלילה הזה כי כתוב אכה את הרעה ותפוצין הצאן׃ 
ואחרי קומי אלך לפניכם הגלילה׃ 
ויען פטרוס ויאמר לו גם כי יכשלו בך כלם אני לעולם לא אכשל׃ 
ויאמר אליו ישוע אמן אמר אני לך כי בלילה הזה בטרם יקרא התרנגול תכחש בי שלש פעמים׃ 
ויאמר אליו פטרוס גם כי יהיה עלי למות אתך כחש לא אכחש בך וכן אמרו גם כל התלמידים׃ 
אחרי כן בא אתם ישוע אל חצר הנקרא גת שמני ויאמר אל התלמידים שבו לכם פה עד אשר אלך שמה והתפללתי׃ 
ויקח אתו את פטרוס ואת שני בני זבדי ויחל להעצב ולמוג׃ 
ויאמר להם נפשי מרה לי עד מות עמדו פה ושקדו עמי׃ 
וילך מעט האלה ויפל על פניו ויתפלל לאמר אבי אם יוכל להיות תעבר נא מעלי הכוס הזאת אך לא כרצוני כי אם כרצונך׃ 
ויבא אל התלמידים וימצאם ישנים ויאמר אל פטרוס הנה לא היה ביכלתכם לשקד עמי שעה אחת׃ 
שקדו והתפללו פן תבאו לידי נסיון הן הרוח היא חפצה והבשר הוא רפה׃ 
ויוסף ללכת לו שנית ויתפלל לאמר אבי אם לא תוכל הכוס הזאת לעבר ממני מבלי שתותי אתה יהי כרצונך׃ 
ויבא וימצאם גם בפעם הזאת ישנים כי עיניהם היו כבדות׃ 
ויניחם ויוסף ללכת ויתפלל שלישית באמרו עוד הפעם כדבר הזה׃ 
ויבא אל התלמידים ויאמר אליהם נומו מעתה ונוחו הנה השעה קרובה ובן האדם נמסר לידי חטאים׃ 
קומו ונלכה הנה הלך וקרב המסר אותי׃ 
עודנו מדבר והנה בא יהודה אחד משנים העשר ועמו המון רב ברחבות ובמקלות מאת ראשי הכהנים וזקני העם׃ 
והמסר אתו נתן להם אות לאמר האיש אשר אשקהו זה הוא תפשוהו׃ 
ומיד נגש אל ישוע ויאמר שלום לך רבי וינשק לו׃ 
ויאמר אליו ישוע רעי על מה באת ויגשו וישלחו את ידיהם בישוע ויתפשו אתו׃ 
והנה אחד מן האנשים אשר עם ישוע שלח ידו וישלף חרבו ויך את עבד הכהן הגדול ויקצץ את אזנו׃ 
ויאמר אליו ישוע השב את חרבך אל תערה כי כל אחזי חרב בחרב יאבדו׃ 
או היחשב לבך כי לא יכלתי לשאל עתה מאת אבי והוא יצוה לי יותר משנים עשר לגיונות של מלאכים׃ 
ואיככה אפוא ימלאו הכתובים כי כן היה תהיה׃ 
בשעה ההיא אמר ישוע אל המון העם כעל פריץ יצאתם בחרבות ובמקלות לתפשני ויום יום הייתי ישב ומלמד אצלכם במקדש ולא החזקתם בי׃ 
וכל זאת היתה למלאת כתבי הנביאים אז עזבוהו התלמידים כלם וינוסו׃ 
והאנשים אשר תפשו את ישוע הוליכהו אל קיפא הכהן הגדול אשר נקהלו שם הסופרים והזקנים׃ 
ופטרוס הלך אחריו מרחוק עד לחצר הכהן הגדול ויבא פנימה וישב לו אצל המשרתים לראות את אחרית הדבר׃ 
והכהנים הגדולים והסופרים וכל הסנהדרין בקשו עדות שקר בישוע להמיתו ולא מצאו׃ 
ואף בעמד שם עדי שקר רבים לא מצאו ובאחרונה נגשו שני עדי שקר׃ 
ויאמרו זה אמר יש ביכלתי להרס את היכל האלהים ולשוב לבנותו בשלשת ימים׃ 
ויקם הכהן הגדול ויאמר אליו האינך משיב דבר על אשר ענו בך אלה׃ 
וישוע החריש ויען הכהן הגדול ויאמר לו משביעך אני באלהים חיים שתאמר לנו אם אתה הוא המשיח בן האלהים׃ 
ויאמר אליו ישוע אתה אמרת אבל אני אמר לכם כי מעתה תראו את בן האדם ישב לימין הגבורה ובא עם ענני השמים׃ 
ויקרע הכהן הגדול את בגדיו ויאמר הוא גדף ומה לנו עוד לבקש עדים הנה עתה שמעתם את גדופו׃ 
מה דעתכם ויענו ויאמרו איש מות הוא׃ 
וירקו בפניו ויכהו באגרוף ואחרים הכהו על הלחי׃ 
ויאמרו הנבא לנו המשיח מי הוא המכה אותך׃ 
ופטרוס ישב מחוץ לבית בחצר ותגש אליו שפחה לאמר גם אתה היית עם ישוע הגלילי׃ 
ויכחש בפני כלם לאמר לא ידעתי מה את אמרת׃ 
ויצא אל פתח השער ותרא אותו אחרת ותאמר לאנשים אשר שם גם זה היה עם ישוע הנצרי׃ 
ויוסף לכחש וישבע לאמר לא ידעתי את האיש׃ 
וכמעט אחרי כן ויגשו העמדים שם ויאמרו אל פטרוס אמת כי גם אתה מהם כי גם לשונך מגלה אותך׃ 
ויחל להחרים את נפשו ולהשבע לאמר לא ידעתי את האיש ומיד קרא התרנגול׃ 
ויזכר פטרוס את דבר ישוע אשר אמר אליו לאמר בטרם יקרא התרנגול תכחש בי שלש פעמים ויצא החוצה וימרר בבכי׃ 
