שְׁמֹות.
23.
לא תשא שמע שוא אל תשת ידך עם רשע להית עד חמס׃ 
לא תהיה אחרי רבים לרעת ולא תענה על רב לנטת אחרי רבים להטת׃ 
ודל לא תהדר בריבו׃ 
כי תפגע שור איבך או חמרו תעה השב תשיבנו לו׃ 
כי תראה חמור שנאך רבץ תחת משאו וחדלת מעזב לו עזב תעזב עמו׃ 
לא תטה משפט אבינך בריבו׃ 
מדבר שקר תרחק ונקי וצדיק אל תהרג כי לא אצדיק רשע׃ 
ושחד לא תקח כי השחד יעור פקחים ויסלף דברי צדיקים׃ 
וגר לא תלחץ ואתם ידעתם את נפש הגר כי גרים הייתם בארץ מצרים׃ 
ושש שנים תזרע את ארצך ואספת את תבואתה׃ 
והשביעת תשמטנה ונטשתה ואכלו אביני עמך ויתרם תאכל חית השדה כן תעשה לכרמך לזיתך׃ 
ששת ימים תעשה מעשיך וביום השביעי תשבת למען ינוח שורך וחמרך וינפש בן אמתך והגר׃ 
ובכל אשר אמרתי אליכם תשמרו ושם אלהים אחרים לא תזכירו לא ישמע על פיך׃ 
שלש רגלים תחג לי בשנה׃ 
את חג המצות תשמר שבעת ימים תאכל מצות כאשר צויתך למועד חדש האביב כי בו יצאת ממצרים ולא יראו פני ריקם׃ 
וחג הקציר בכורי מעשיך אשר תזרע בשדה וחג האסף בצאת השנה באספך את מעשיך מן השדה׃ 
שלש פעמים בשנה יראה כל זכורך אל פני האדן יהוה׃ 
לא תזבח על חמץ דם זבחי ולא ילין חלב חגי עד בקר׃ 
ראשית בכורי אדמתך תביא בית יהוה אלהיך לא תבשל גדי בחלב אמו׃ 
הנה אנכי שלח מלאך לפניך לשמרך בדרך ולהביאך אל המקום אשר הכנתי׃ 
השמר מפניו ושמע בקלו אל תמר בו כי לא ישא לפשעכם כי שמי בקרבו׃ 
כי אם שמע תשמע בקלו ועשית כל אשר אדבר ואיבתי את איביך וצרתי את צרריך׃ 
כי ילך מלאכי לפניך והביאך אל האמרי והחתי והפרזי והכנעני החוי והיבוסי והכחדתיו׃ 
לא תשתחוה לאלהיהם ולא תעבדם ולא תעשה כמעשיהם כי הרס תהרסם ושבר תשבר מצבתיהם׃ 
ועבדתם את יהוה אלהיכם וברך את לחמך ואת מימיך והסרתי מחלה מקרבך׃ 
לא תהיה משכלה ועקרה בארצך את מספר ימיך אמלא׃ 
את אימתי אשלח לפניך והמתי את כל העם אשר תבא בהם ונתתי את כל איביך אליך ערף׃ 
ושלחתי את הצרעה לפניך וגרשה את החוי את הכנעני ואת החתי מלפניך׃ 
לא אגרשנו מפניך בשנה אחת פן תהיה הארץ שממה ורבה עליך חית השדה׃ 
מעט מעט אגרשנו מפניך עד אשר תפרה ונחלת את הארץ׃ 
ושתי את גבלך מים סוף ועד ים פלשתים וממדבר עד הנהר כי אתן בידכם את ישבי הארץ וגרשתמו מפניך׃ 
לא תכרת להם ולאלהיהם ברית׃ 
לא ישבו בארצך פן יחטיאו אתך לי כי תעבד את אלהיהם כי יהיה לך למוקש׃ 
