נַחוּם.
1.
משא נינוה ספר חזון נחום האלקשי׃ 
אל קנוא ונקם יהוה נקם יהוה ובעל חמה נקם יהוה לצריו ונוטר הוא לאיביו׃ 
יהוה ארך אפים וגדול כח ונקה לא ינקה יהוה בסופה ובשערה דרכו וענן אבק רגליו׃ 
גוער בים ויבשהו וכל הנהרות החריב אמלל בשן וכרמל ופרח לבנון אמלל׃ 
הרים רעשו ממנו והגבעות התמגגו ותשא הארץ מפניו ותבל וכל ישבי בה׃ 
לפני זעמו מי יעמוד ומי יקום בחרון אפו חמתו נתכה כאש והצרים נתצו ממנו׃ 
טוב יהוה למעוז ביום צרה וידע חסי בו׃ 
ובשטף עבר כלה יעשה מקומה ואיביו ירדף חשך׃ 
מה תחשבון אל יהוה כלה הוא עשה לא תקום פעמים צרה׃ 
כי עד סירים סבכים וכסבאם סבואים אכלו כקש יבש מלא׃ 
ממך יצא חשב על יהוה רעה יעץ בליעל׃ 
כה אמר יהוה אם שלמים וכן רבים וכן נגזו ועבר וענתך לא אענך עוד׃ 
ועתה אשבר מטהו מעליך ומוסרתיך אנתק׃ 
וצוה עליך יהוה לא יזרע משמך עוד מבית אלהיך אכרית פסל ומסכה אשים קברך כי קלות׃ 
הנה על ההרים רגלי מבשר משמיע שלום חגי יהודה חגיך שלמי נדריך כי לא יוסיף עוד לעבור בך בליעל כלה נכרת׃ 
