מִשְׁלֵי.
20.
לץ היין המה שכר וכל שגה בו לא יחכם׃ 
נהם ככפיר אימת מלך מתעברו חוטא נפשו׃ 
כבוד לאיש שבת מריב וכל אויל יתגלע׃ 
מחרף עצל לא יחרש ישאל בקציר ואין׃ 
מים עמקים עצה בלב איש ואיש תבונה ידלנה׃ 
רב אדם יקרא איש חסדו ואיש אמונים מי ימצא׃ 
מתהלך בתמו צדיק אשרי בניו אחריו׃ 
מלך יושב על כסא דין מזרה בעיניו כל רע׃ 
מי יאמר זכיתי לבי טהרתי מחטאתי׃ 
אבן ואבן איפה ואיפה תועבת יהוה גם שניהם׃ 
גם במעלליו יתנכר נער אם זך ואם ישר פעלו׃ 
אזן שמעת ועין ראה יהוה עשה גם שניהם׃ 
אל תאהב שנה פן תורש פקח עיניך שבע לחם׃ 
רע רע יאמר הקונה ואזל לו אז יתהלל׃ 
יש זהב ורב פנינים וכלי יקר שפתי דעת׃ 
לקח בגדו כי ערב זר ובעד נכרים חבלהו׃ 
ערב לאיש לחם שקר ואחר ימלא פיהו חצץ׃ 
מחשבות בעצה תכון ובתחבלות עשה מלחמה׃ 
גולה סוד הולך רכיל ולפתה שפתיו לא תתערב׃ 
מקלל אביו ואמו ידעך נרו באישון חשך׃ 
נחלה מבחלת בראשנה ואחריתה לא תברך׃ 
אל תאמר אשלמה רע קוה ליהוה וישע לך׃ 
תועבת יהוה אבן ואבן ומאזני מרמה לא טוב׃ 
מיהוה מצעדי גבר ואדם מה יבין דרכו׃ 
מוקש אדם ילע קדש ואחר נדרים לבקר׃ 
מזרה רשעים מלך חכם וישב עליהם אופן׃ 
נר יהוה נשמת אדם חפש כל חדרי בטן׃ 
חסד ואמת יצרו מלך וסעד בחסד כסאו׃ 
תפארת בחורים כחם והדר זקנים שיבה׃ 
חברות פצע תמריק ברע ומכות חדרי בטן׃ 
