יְשַׁעְיָהוּ.
33.
הוי שודד ואתה לא שדוד ובוגד ולא בגדו בו כהתמך שודד תושד כנלתך לבגד יבגדו בך׃ 
יהוה חננו לך קוינו היה זרעם לבקרים אף ישועתנו בעת צרה׃ 
מקול המון נדדו עמים מרוממתך נפצו גוים׃ 
ואסף שללכם אסף החסיל כמשק גבים שוקק בו׃ 
נשגב יהוה כי שכן מרום מלא ציון משפט וצדקה׃ 
והיה אמונת עתיך חסן ישועת חכמת ודעת יראת יהוה היא אוצרו׃ 
הן אראלם צעקו חצה מלאכי שלום מר יבכיון׃ 
נשמו מסלות שבת עבר ארח הפר ברית מאס ערים לא חשב אנוש׃ 
אבל אמללה ארץ החפיר לבנון קמל היה השרון כערבה ונער בשן וכרמל׃ 
עתה אקום יאמר יהוה עתה ארומם עתה אנשא׃ 
תהרו חשש תלדו קש רוחכם אש תאכלכם׃ 
והיו עמים משרפות שיד קוצים כסוחים באש יצתו׃ 
שמעו רחוקים אשר עשיתי ודעו קרובים גברתי׃ 
פחדו בציון חטאים אחזה רעדה חנפים מי יגור לנו אש אוכלה מי יגור לנו מוקדי עולם׃ 
הלך צדקות ודבר מישרים מאס בבצע מעשקות נער כפיו מתמך בשחד אטם אזנו משמע דמים ועצם עיניו מראות ברע׃ 
הוא מרומים ישכן מצדות סלעים משגבו לחמו נתן מימיו נאמנים׃ 
מלך ביפיו תחזינה עיניך תראינה ארץ מרחקים׃ 
לבך יהגה אימה איה ספר איה שקל איה ספר את המגדלים׃ 
את עם נועז לא תראה עם עמקי שפה משמוע נלעג לשון אין בינה׃ 
חזה ציון קרית מועדנו עיניך תראינה ירושלם נוה שאנן אהל בל יצען בל יסע יתדתיו לנצח וכל חבליו בל ינתקו׃ 
כי אם שם אדיר יהוה לנו מקום נהרים יארים רחבי ידים בל תלך בו אני שיט וצי אדיר לא יעברנו׃ 
כי יהוה שפטנו יהוה מחקקנו יהוה מלכנו הוא יושיענו׃ 
נטשו חבליך בל יחזקו כן תרנם בל פרשו נס אז חלק עד שלל מרבה פסחים בזזו בז׃ 
ובל יאמר שכן חליתי העם הישב בה נשא עון׃ 
