אִיּוֹב.
27.
ויסף איוב שאת משלו ויאמר׃ 
חי אל הסיר משפטי ושדי המר נפשי׃ 
כי כל עוד נשמתי בי ורוח אלוה באפי׃ 
אם תדברנה שפתי עולה ולשוני אם יהגה רמיה׃ 
חלילה לי אם אצדיק אתכם עד אגוע לא אסיר תמתי ממני׃ 
בצדקתי החזקתי ולא ארפה לא יחרף לבבי מימי׃ 
יהי כרשע איבי ומתקוממי כעול׃ 
כי מה תקות חנף כי יבצע כי ישל אלוה נפשו׃ 
הצעקתו ישמע אל כי תבוא עליו צרה׃ 
אם על שדי יתענג יקרא אלוה בכל עת׃ 
אורה אתכם ביד אל אשר עם שדי לא אכחד׃ 
הן אתם כלכם חזיתם ולמה זה הבל תהבלו׃ 
זה חלק אדם רשע עם אל ונחלת עריצים משדי יקחו׃ 
אם ירבו בניו למו חרב וצאצאיו לא ישבעו לחם׃ 
שרידו במות יקברו ואלמנתיו לא תבכינה׃ 
אם יצבר כעפר כסף וכחמר יכין מלבוש׃ 
יכין וצדיק ילבש וכסף נקי יחלק׃ 
בנה כעש ביתו וכסכה עשה נצר׃ 
עשיר ישכב ולא יאסף עיניו פקח ואיננו׃ 
תשיגהו כמים בלהות לילה גנבתו סופה׃ 
ישאהו קדים וילך וישערהו ממקמו׃ 
וישלך עליו ולא יחמל מידו ברוח יברח׃ 
ישפק עלימו כפימו וישרק עליו ממקמו׃ 
