לוק.
12.
ויהי עד כה ועד כה בהתאסף רבבות עם עד כי לחצו איש את רעהו ויחל לדבר אל תלמידיו בראשונה השמרו לנפשתיכם משאור הפרושים שהוא החנפה׃ 
ואין דבר מכסה אשר לא יגלה ואין נעלם אשר לא יודע׃ 
לכן כל אשר דברתם בחשך באור ישמע ואת אשר לחשתם לאזן בחדרים קרא יקרא על הגגות׃ 
ואני אמר לכם ידידי אל תיראו מן הממיתים את הגוף ואחרי זאת אין לאל ידם לעשות עוד דבר׃ 
אבל אורה אתכם את אשר תיראו יראו את אשר יש לו שלטן אחרי המיתו להשליך אל גיהנם הן אני אמר לכם אותו תיראון׃ 
הלא חמש צפרים תמכרנה בשני אסרים ואין אחת מהן נשכחת לפני האלהים׃ 
ואתם גם שערות ראשכם נמנות כלן לכן אל תיראו יקרתם מצפרים רבות׃ 
ואני אמר לכם כל אשר יודה בי לפני האדם גם בן האדם יודה בו לפני מלאכי אלהים׃ 
ואשר יכחש בי לפני האדם הוא יכחש לפני מלאכי אלהים׃ 
וכל אשר ידבר דבר חרפה על בן האדם יסלח לו והמגדף את רוח הקדש לא יסלח לו׃ 
וכאשר יביאו אתכם אל בתי הכנסיות ולפני הרשיות והשלטונים אל תדאגו איך או במה תצטדקו ומה תדברו׃ 
כי רוח הקדש הוא יורה אתכם בשעה ההיא את הנכון לדבר׃ 
ויאמר אליו אחד מן העם רבי אמר נא אל אחי ויחלק אתי את הירשה׃ 
ויאמר אליו בן אדם מי שמני עליכם לשפט ולמחלק׃ 
ויאמר אליהם ראו והשמרו לכם מבצע בצע כי חיי האדם אינם תלוים בהרבות נכסיו׃ 
וישא משלו ויאמר אליהם לאמר שדה איש עשיר אחד עשה תבואה הרבה׃ 
ויחשב בלבו לאמר מה אעשה כי אין לי מקום לכנוס בו את תבואתי׃ 
ויאמר את זאת אעשה הרס את אסמי ובנה גדולים מהם ואכנסה שמה את כל יבולי וטובי׃ 
ואמר לנפשי נפשי יש לך עתודות הרבה לשנים רבות הנפשי אכלי שתי ושישי׃ 
והאלהים אמר לו אתה הכסיל בעצם הלילה הזה ידרשו ממך את נפשך ואשר הכינות לך למי יהיה׃ 
זה חלק האצר לו אצרות ולא יעשיר באלהים׃ 
ויאמר אל תלמידיו לכן אני אמר לכם אל תדאגו לנפשכם מה תאכלו ולגופכם מה תלבשו׃ 
הנפש יקרה היא מן המזון והגוף יקר מן המלבוש׃ 
התבוננו אל הערבים אשר אינם זרעים ואינם קצרים וגם אין להם מגורה ואוצר והאלהים מכלכל אותם ומה מעלים אתם מן העוף׃ 
ומי זה מכם אשר בדאגתו יוכל להוסיף אמה אחת על קומתו׃ 
ועתה הן מעט מזער אין ביכלתכם וליותר מה תדאגו׃ 
התבוננו אל השושנים הצמחות ואינן טות ואינן ארגות ואני אמר לכם כי גם שלמה בכל הדרו לא היה לבוש כאחת מהנה׃ 
ואם ככה ילביש אלהים את חציר השדה אשר היום ישנו ומחר ישלך לתוך התנור אף כי אתכם קטני האמונה׃ 
גם אתם אל תדרשו מה תאכלו ומה תשתו ואל תהלכו בגדלות׃ 
כי את כל אלה מבקשים גויי הארץ ואביכם הוא יודע כי צריכים אתם לאלה׃ 
אך בקשו את מלכות האלהים ונוסף לכם כל אלה׃ 
אל תירא העדר הקטן כי רצה אביכם לתת לכם את המלכות׃ 
מכרו את רכושכם ותנו צדקה עשו לכם כיסים אשר לא יבלו ואוצר בשמים אשר לא יגרע לעולם אשר גנב לא יקרב אליו וסס לא יאכלהו׃ 
כי במקום אשר אוצרכם בו שם יהיה גם לבבכם׃ 
מתניכם יהיו חגורים והנרות דלקים׃ 
ואתם היו דמים לאנשים המחכים לאדניהם מתי ישוב מן החתנה וכאשר יבוא ודפק יפתחו לו כרגע׃ 
אשרי העבדים ההם אשר בבוא האדון ימצאם שקדים אמן אמר אני לכם כי יתאזר ויושיבם וילך לשרת אותם׃ 
ואם יבוא באשמרה השנית או באשמרה השלישית וכן ימצא אשרי העבדים ההם׃ 
וזאת דעו אשר אם ידע ידע בעל הבית באי זו שעה יבוא הגנב כי עתה שקד שקוד ולא יתן לחתר את ביתו׃ 
לכן גם אתם היו נכונים כי בשעה אשר לא פללתם יבוא בן האדם׃ 
ויאמר פטרוס אדנינו הלנו אתה אמר את המשל הזה אם גם לכל אדם׃ 
ויאמר האדון מי הוא אפוא הסכן הנאמן והנבון אשר יפקידהו האדון על עבדתו לתת את ארחתם בעתו׃ 
אשרי העבד ההוא אשר בבא אדניו ימצאהו עשה כן׃ 
אמת אמר אני לכם כי על כל אשר יש לו יפקידהו׃ 
והעבד ההוא אם יאמר בלבו בשש אדני לבוא והחל להכות את העבדים ואת השפחות ולאכל ולשתות ולשכר׃ 
בוא יבוא אדני העבד ההוא ביום לא יצפה ובשעה לא ידע וישסף אותו וישים את חלקו עם הסוררים׃ 
84-74 והעבד ההוא אשר ידע את רצון אדניו ולא הכין ולא עשה כרצונו יכה מכות רבות, ואשר לא ידע ועשה דברים אשר עליהם בן הכות הוא לא יכה כי אם מעט כי כל איש אשר נתן לו הרבה דרוש ידרש ממנו הרבה ואשר הפקידו בידו הרבה ישאלו מאתו יותר׃ 
84-74׃ 
להפיל אש על הארץ באתי ומה חפץ אני כי כבר בערה׃ 
ועלי טבילה להטבל ומה יצר לי עד כי תשלם׃ 
החשבים אתם כי באתי לתת שלום בארץ אני אמר לכם לא כי אם מחלקת׃ 
כי מעתה חמשה בבית אחד יחלקו שלשה על שנים ושנים על שלשה׃ 
האב יחלק על הבן והבן על האב האם על הבת והבת על האם החמות על הכלה והכלה על החמות׃ 
ויאמר גם אל המון העם כראתכם את הענן עלה במערב ואמרתם גשם בא וכן יהיה׃ 
ואם נשבה רוח הנגב תאמרו הנה חם בא וגם יבוא׃ 
החנפים את פני הארץ והשמים ידעתם לבחן ואת העת הזאת איך לא תבחנו׃ 
למה אף מנפשכם לא תשפטו את הישר׃ 
כי כאשר תלך אל השר עם איש ריבך בעודך בדרך השתדל להנצל ממנו פן יסחב אותך אל השפט והשפט ימסרך אל השוטר והשוטר ישליכך אל בית הכלא׃ 
ואני אמר לך לא תצא משם עד אם שלמת גם את הפרוטה האחרונה׃ 
