שְׁמֹות.
21.
ואלה המשפטים אשר תשים לפניהם׃ 
כי תקנה עבד עברי שש שנים יעבד ובשבעת יצא לחפשי חנם׃ 
אם בגפו יבא בגפו יצא אם בעל אשה הוא ויצאה אשתו עמו׃ 
אם אדניו יתן לו אשה וילדה לו בנים או בנות האשה וילדיה תהיה לאדניה והוא יצא בגפו׃ 
ואם אמר יאמר העבד אהבתי את אדני את אשתי ואת בני לא אצא חפשי׃ 
והגישו אדניו אל האלהים והגישו אל הדלת או אל המזוזה ורצע אדניו את אזנו במרצע ועבדו לעלם׃ 
וכי ימכר איש את בתו לאמה לא תצא כצאת העבדים׃ 
אם רעה בעיני אדניה אשר לא יעדה והפדה לעם נכרי לא ימשל למכרה בבגדו בה׃ 
ואם לבנו ייעדנה כמשפט הבנות יעשה לה׃ 
אם אחרת יקח לו שארה כסותה וענתה לא יגרע׃ 
ואם שלש אלה לא יעשה לה ויצאה חנם אין כסף׃ 
מכה איש ומת מות יומת׃ 
ואשר לא צדה והאלהים אנה לידו ושמתי לך מקום אשר ינוס שמה׃ 
וכי יזד איש על רעהו להרגו בערמה מעם מזבחי תקחנו למות׃ 
ומכה אביו ואמו מות יומת׃ 
וגנב איש ומכרו ונמצא בידו מות יומת׃ 
ומקלל אביו ואמו מות יומת׃ 
וכי יריבן אנשים והכה איש את רעהו באבן או באגרף ולא ימות ונפל למשכב׃ 
אם יקום והתהלך בחוץ על משענתו ונקה המכה רק שבתו יתן ורפא ירפא׃ 
וכי יכה איש את עבדו או את אמתו בשבט ומת תחת ידו נקם ינקם׃ 
אך אם יום או יומים יעמד לא יקם כי כספו הוא׃ 
וכי ינצו אנשים ונגפו אשה הרה ויצאו ילדיה ולא יהיה אסון ענוש יענש כאשר ישית עליו בעל האשה ונתן בפללים׃ 
ואם אסון יהיה ונתתה נפש תחת נפש׃ 
עין תחת עין שן תחת שן יד תחת יד רגל תחת רגל׃ 
כויה תחת כויה פצע תחת פצע חבורה תחת חבורה׃ 
וכי יכה איש את עין עבדו או את עין אמתו ושחתה לחפשי ישלחנו תחת עינו׃ 
ואם שן עבדו או שן אמתו יפיל לחפשי ישלחנו תחת שנו׃ 
וכי יגח שור את איש או את אשה ומת סקול יסקל השור ולא יאכל את בשרו ובעל השור נקי׃ 
ואם שור נגח הוא מתמל שלשם והועד בבעליו ולא ישמרנו והמית איש או אשה השור יסקל וגם בעליו יומת׃ 
אם כפר יושת עליו ונתן פדין נפשו ככל אשר יושת עליו׃ 
או בן יגח או בת יגח כמשפט הזה יעשה לו׃ 
אם עבד יגח השור או אמה כסף שלשים שקלים יתן לאדניו והשור יסקל׃ 
וכי יפתח איש בור או כי יכרה איש בר ולא יכסנו ונפל שמה שור או חמור׃ 
בעל הבור ישלם כסף ישיב לבעליו והמת יהיה לו׃ 
וכי יגף שור איש את שור רעהו ומת ומכרו את השור החי וחצו את כספו וגם את המת יחצון׃ 
או נודע כי שור נגח הוא מתמול שלשם ולא ישמרנו בעליו שלם ישלם שור תחת השור והמת יהיה לו׃ 
