הגלטים.
5.
ועתה עמדו נא בחרות אשר שחרר אתנו המשיח ואל תשובו להלכד בעל העבדות׃ 
הנה אני פולוס אמר לכם כי אם תמולו לא יועיל לכם המשיח׃ 
ומעיד אני עוד הפעם בכל איש אשר ימול כי מחיב הוא לשמר את כל התורה׃ 
נגזרתם מן המשיח אתם המצטדקים בתורה נפלתם מן החסד׃ 
כי אנחנו ברוח ניחל מתוך האמונה לתקות הצדקה׃ 
כי במשיח איננה נחשבת לא המילה ולא הערלה כי אם האמונה הפעלת באהבה׃ 
היטבתם לרוץ מי חשך אתכם משמע אל האמת׃ 
הפתוי הזה איננו מאת הקרא אתכם׃ 
מעט שאר מחמץ הוא את כל העסה׃ 
מבטח אני בכם באדון שלא תהיה רוח אחרת עמכם והעכר אתכם ישא את עונו יהיה מי שיהיה׃ 
ואני אחי אם אכריז עוד המילה על מה אהיה נרדף הלא אז מבטל מכשול הצלב׃ 
מי יתן ויכרתו המדיחים אתכם׃ 
כי אתם אחי לחרות נקראתם ובלבד שלא תהיה החרות תאנה לבשר אלא שתעבדו איש את רעהו באהבה׃ 
כי כל התורה כלולה במצוה אחת והיא ואהבת לרעך כמוך׃ 
אבל אם תנשכו ותאכלו איש את אחיו ראו פן תכלו איש על ידי רעהו׃ 
והנני אמר התהלכו ברוח ולא תמלאו את תאות הבשר׃ 
כי הבשר מתאוה הפך מן הרוח והרוח הפך מן הבשר ושניהם מתקוממים זה לזה עד שלא תוכלו לעשות את אשר תחפצו׃ 
ואם תנהגו על ידי הרוח אז אינכם תחת התורה׃ 
וגלוים הם פעלי הבשר אשר הם נאוף זנות טמאה וזמה׃ 
עבודת אלילים וכשוף איבות ומצות וקנאה ורגז מריבות מחלקות וכתות׃ 
צרות עין ושפיכות דמים ושרון וזוללות ודומיהן אשר אמר עליהן כמו שאמרתי כבר כי עשי אלה לא ינחלו מלכות האלהים׃ 
ופרי הרוח אהבה שמחה ושלום ארך רוח ונדיבות וחסד ואמונה׃ 
וענוה ופרישות אין תורה לנגד עשי אלה׃ 
ואשר הם למשיח צלבו את בשרם עם כל תשוקתיו ותאותיו׃ 
אם נחיה ברוח נתהלכה גם ברוח׃ 
ולא נרדף אחרי כבוד שוא להכעיס איש את רעהו ולקנא איש את רעהו׃ 
