תְהִלִּים.
37.
לדוד אל תתחר במרעים אל תקנא בעשי עולה׃ 
כי כחציר מהרה ימלו וכירק דשא יבולון׃ 
בטח ביהוה ועשה טוב שכן ארץ ורעה אמונה׃ 
והתענג על יהוה ויתן לך משאלת לבך׃ 
גול על יהוה דרכך ובטח עליו והוא יעשה׃ 
והוציא כאור צדקך ומשפטך כצהרים׃ 
דום ליהוה והתחולל לו אל תתחר במצליח דרכו באיש עשה מזמות׃ 
הרף מאף ועזב חמה אל תתחר אך להרע׃ 
כי מרעים יכרתון וקוי יהוה המה יירשו ארץ׃ 
ועוד מעט ואין רשע והתבוננת על מקומו ואיננו׃ 
וענוים יירשו ארץ והתענגו על רב שלום׃ 
זמם רשע לצדיק וחרק עליו שניו׃ 
אדני ישחק לו כי ראה כי יבא יומו׃ 
חרב פתחו רשעים ודרכו קשתם להפיל עני ואביון לטבוח ישרי דרך׃ 
חרבם תבוא בלבם וקשתותם תשברנה׃ 
טוב מעט לצדיק מהמון רשעים רבים׃ 
כי זרועות רשעים תשברנה וסומך צדיקים יהוה׃ 
יודע יהוה ימי תמימם ונחלתם לעולם תהיה׃ 
לא יבשו בעת רעה ובימי רעבון ישבעו׃ 
כי רשעים יאבדו ואיבי יהוה כיקר כרים כלו בעשן כלו׃ 
לוה רשע ולא ישלם וצדיק חונן ונותן׃ 
כי מברכיו יירשו ארץ ומקלליו יכרתו׃ 
מיהוה מצעדי גבר כוננו ודרכו יחפץ׃ 
כי יפל לא יוטל כי יהוה סומך ידו׃ 
נער הייתי גם זקנתי ולא ראיתי צדיק נעזב וזרעו מבקש לחם׃ 
כל היום חונן ומלוה וזרעו לברכה׃ 
סור מרע ועשה טוב ושכן לעולם׃ 
כי יהוה אהב משפט ולא יעזב את חסידיו לעולם נשמרו וזרע רשעים נכרת׃ 
צדיקים יירשו ארץ וישכנו לעד עליה׃ 
פי צדיק יהגה חכמה ולשונו תדבר משפט׃ 
תורת אלהיו בלבו לא תמעד אשריו׃ 
צופה רשע לצדיק ומבקש להמיתו׃ 
יהוה לא יעזבנו בידו ולא ירשיענו בהשפטו׃ 
קוה אל יהוה ושמר דרכו וירוממך לרשת ארץ בהכרת רשעים תראה׃ 
ראיתי רשע עריץ ומתערה כאזרח רענן׃ 
ויעבר והנה איננו ואבקשהו ולא נמצא׃ 
שמר תם וראה ישר כי אחרית לאיש שלום׃ 
ופשעים נשמדו יחדו אחרית רשעים נכרתה׃ 
ותשועת צדיקים מיהוה מעוזם בעת צרה׃ 
ויעזרם יהוה ויפלטם יפלטם מרשעים ויושיעם כי חסו בו׃ 
