מעשים.
14.
ויהי באיקניון ויבאו יחדו אל בית כנסת היהודים וידברו שם עד כי האמין המון רב מן היהודים ומן היונים׃ 
אך היהודים אשר לא האמינו עוררו והכעיסו את נפשות הגוים על האחים׃ 
וישבו שם ימים רבים וילמדו בבטחונם ביהוה העמיד על דבר חסדו בעשותו על ידם אתות ומופתים׃ 
ויחלק המון העיר לחצי אלה נטו אחרי היהודים ואלה אחרי השליחים׃ 
ויהי רגשת הגוים והיהודים עם ראשיהם להתעלל בהם ולסקלם׃ 
ויודע להם ויברחו לערי לוקוניא אל לוסטרא ודרבי וסביבותן׃ 
ויבשרו שם הבשורה׃ 
ואיש נכה רגלים היה בלוסטרא והוא ישב פסח מבטן אמו ולא הלך מימיו׃ 
וישמע את פולוס מדבר והוא הסתכל בו וירא כי אמונה בו להושע׃ 
ויאמר בקול גדול עמד הכן על רגליך וידלג ויתהלך׃ 
והמון העם כראותם את אשר עשה פולוס נשאו את קולם ויאמרו בלשון לוקונית ירדו אלינו האלהים בדמות אנשים׃ 
ויקראו לבר נבא בל ולפולוס קראו הרמיס באשר הוא ראש המדברים׃ 
וכהן בית בל אשר מחוץ לעירם הביא השערה שורים ועטרות ויחפץ לזבח הוא והמון העם׃ 
ויהי כשמע זאת השליחים פולוס ובר נבא ויקרעו את בגדיהם וירוצו אל תוך העם׃ 
ויצעקו לאמר אנשים למה תעשו כזאת גם אנחנו בני אדם חלשים כמוכם ונבשרה אתכם למען שוב תשובו מן הבליכם אלה אל אלהים חיים אשר עשה את השמים ואת הארץ ואת הים ואת כל אשר בם׃ 
ואשר בדרות קדם הניח לכל הגוים ללכת בדרכיהם׃ 
וגם לא חדל להעיד על עצמו וייטב לנו בתתו מטר מן השמים ועתות שבע וימלא לבותינו מזון וששון׃ 
ואף בדברים האלה כמעט לא עצרו כח לכלוא את העם מזבח להם׃ 
ויבאו שמה יהודים מן אנטיוכיא ומן איקניון ויסיתו את העם וירגמו את פולוס באבנים ויסחבהו חוצה לעיר בחשבם כי מת׃ 
ויסבו אתו התלמידים ויקם ויבא העירה וממחרת יצא אל דרבי הוא ובר נבא׃ 
ויבשרו את הבשורה בעיר ההיא ואחרי העמידם תלמידים הרבה שבו אל לוסטרא ואיקניון ואנטיוכיא׃ 
ויחזקו את נפשות התלמידים ויזהירו אתם לעמד באמונה וכי רק בצרות רבות בוא נבוא אל מלכות האלהים׃ 
ויבחרו להם זקנים בכל קהלה וקהלה ויתפללו ויצומו ויפקידום ביד האדון אשר האמינו בו׃ 
ויעברו בפיסדיא ויבאו אל פמפוליא׃ 
וישמיעו את דבר יהוה בפרגי וירדו אל אטליא׃ 
ומשם באו באניה אל אנטיוכיא אשר נמסרו שם לחסד אלהים על המלאכה אשר מלאו אתה׃ 
ובבאם שמה הקהילו את העדה ויגידו את כל אשר עשה אתם האלהים ואת אשר פתח לגוים פתח האמונה׃ 
וישבו שם עם התלמידים ימים לא מעטים׃ 
