Estera.
10.
Kralj Ahasver udari danak na zemlju i na otoke morske. 
Sva djela njegove moći i hrabrosti, a tako i izvještaj o uzdignuću Mordokaja koga je kralj uzvisio, zapisani su u Ljetopisima kraljeva Medije i Perzije: 
kako je Židov Mordokaj bio prvi iza kralja Ahasvera, velik u očima Židova, voljen od mnoštva svoje subraće kao pobornik blagostanja svoga naroda i glasnik mira za svoj rod. Mordokaj uskliknu: “Božje je to djelo! Sjećam se, evo, sna koji sam o tom usnio - ništa nije ostalo neispunjeno: malen izvor koji posta rijeka, svjetlo, sunce i voda u izobilju. Rijeka je Estera kojom se kralj oženio i učinio je kraljicom. Dva zmaja, to smo ja i Haman. Narodi, to su svi oni koji su se udružili da bi zatrli ime židovsko. Moj narod, to je Izrael - oni koji podigoše svoj glas k Bogu i biše spašeni. DÓa, Gospod spasi svoj narod! Gospod nas oslobodi svih onih zala! Bog izvede znakove i čudesa kakvih nema među poganima! Zato on baca dva ždrijeba: jedan za Božji puk, drugi za sve ostale narode. I oba ova ždrijeba izađoše u čas, vrijeme i dan koji je dosudio Bog za sve narode. Sjetio se Bog naroda svoga i dosudio pravdu baštini svojoj. I bit će im - narodu njegovu Izraelu - ovi dani mjeseca Adara, to jest četrnaesti i petnaesti, dani okupljanja, radosti i veselja pred Bogom za pokoljenja dovijeka.” Četvrte godine kraljevanja Ptolemejeva i Kleopatrina, Dositej, koji se kazao kao svećenik i levit, i njegov sin Ptolemej doniješe ovo pismo o Purimu, tvrdeći da je vjerodostojno i da ga je preveo Lizimah, sin Ptolemejev, iz Jeruzalema. 
