Psalmi.
90.
Molitva. Mojsija, sluge Božjega. Jahve, ti nam bijaše okrilje od koljena do koljena. 
Prije nego se rodiše bregovi, prije nego postade kopno i krug zemaljski, od vijeka do vijeka, Bože, ti jesi! 
Smrtnike u prah vraćaš i veliš: “Vratite se, sinovi ljudski!” 
Jer je tisuću godina u očima tvojim k'o jučerašnji dan koji je minuo i kao straža noćna. 
Razgoniš ih k'o jutarnji san, kao trava su što se zeleni: 
jutrom cvate i sva se zeleni, a uvečer - već se suši i vene. 
Zaista, izjeda nas tvoja srdžba i zbunjuje ljutina tvoja. 
Naše si grijehe stavio pred svoje oči, naše potajne grijehe na svjetlost lica svojega. 
Jer svi naši dani prođoše u gnjevu tvojemu, kao uzdah dovršismo godine svoje. 
Zbroj naše dobi sedamdeset je godina, ako smo snažni, i osamdeset; a većina od njih muka je i ništavost: jer prolaze brzo i mi letimo odavle. 
Tko će mjeriti žestinu gnjeva tvojega, tko proniknuti srdžbu tvoju? 
Nauči nas dane naše brojiti, da steknemo mudro srce. 
Vrati se k nama, Jahve! TÓa dokle ćeš? Milostiv budi slugama svojim! 
Jutrom nas nasiti smilovanjem svojim, da kličemo i da se veselimo u sve dane! 
Obraduj nas za dane kad si nas šibao, za ljeta kad smo stradali! 
Neka se na slugama tvojim pokaže djelo tvoje i tvoja slava na djeci njihovoj! 
Dobrota Jahve, Boga našega, nek' bude nad nama daj da nam uspije djelo naših ruku, djelo ruku naših nek' uspije. 
