Psalmi.
36.
Zborovođi. Od sluge Jahvina Davida. 
Grešan je naum u srcu zlotvora, straha Božjega nema on pred očima. 
Sam sebi on laska suviše, grijeha svog ne vidi i ne mrzi. 
Riječi usta njegovih prijevara su i zlodjelo, za razumnost i dobro on više ne mari. 
Bezakonje smišlja na postelji svojoj, na opaku ostaje putu, od zla ne odustaje. 
Do neba je, Jahve, dobrota tvoja, do oblaka vjernost tvoja. 
Pravednost je tvoja k'o Božji vrhunci, a sudovi tvoji k'o duboko more: ljude i stoku ti, Jahve, spasavaš. 
Kako li je dragocjena, Bože, dobrota tvoja, pod sjenu krila tvojih ljudi se sklanjaju; 
site se pretilinom Doma tvojega, potocima svojih slasti ti ih napajaš. 
U tebi je izvor životni, tvojom svjetlošću mi svjetlost vidimo. 
Zakrili dobrotom sve koji te štuju i pravednošću svojom sve koji su srca čestita. 
Neka me ne zgazi noga ohola, i ruka grešnika neka me ne goni. 
Gle, padoše koji čine bezakonje: oboreni su da više ne ustanu. 
