Mateju.
3.
U one dane pojavi se Ivan Krstitelj propovijedajući u Judejskoj pustinji: 
“Obratite se jer približilo se kraljevstvo nebesko!” 
Ovo je uistinu onaj o kom proreče Izaija prorok: Glas viče u pustinji: Pripravite put Gospodinu, poravnite mu staze! 
Ivan je imao odjeću od devine dlake i kožnat pojas oko bokova; hranom mu bijahu skakavci i divlji med. 
Grnuo k njemu Jeruzalem, sva Judeja i sva okolica jordanska. 
Primali su od njega krštenje u rijeci Jordanu ispovijedajući svoje grijehe. 
Kad ugleda mnoge farizeje i saduceje gdje mu dolaze na krštenje, reče im: “Leglo gujinje! Tko li vas je samo upozorio da bježite od skore srdžbe? 
Donosite dakle plod dostojan obraćenja. 
I ne usudite se govoriti u sebi: 'Imamo oca Abrahama!' Jer, kažem vam, Bog iz ovoga kamenja može podići djecu Abrahamovu. 
Već je sjekira položena na korijen stablima. Svako dakle stablo koje ne donosi dobroga roda, siječe se i u oganj baca.” 
“Ja vas, istina, krstim vodom na obraćenje, ali onaj koji za mnom dolazi jači je od mene. Ja nisam dostojan obuće mu nositi. On će vas krstiti Duhom Svetim i ognjem. 
U ruci mu vijača, pročistit će svoje gumno i skupiti žito u svoju žitnicu, a pljevu spaliti ognjem neugasivim.” 
Tada dođe Isus iz Galileje na Jordan Ivanu da ga on krsti. 
Ivan ga odvraćaše: “Ti mene treba da krstiš, a ti da k meni dolaziš?” 
Ali mu Isus odgovori: “Pusti sada! Ta dolikuje nam da tako ispunimo svu pravednost!” Tada mu popusti. 
Odmah nakon krštenja izađe Isus iz vode. I gle! Otvoriše se nebesa i ugleda Duha Božjega gdje silazi kao golub i spušta se na nj. 
I eto glasa s neba: “Ovo je Sin moj, Ljubljeni! U njemu mi sva milina!” 
