1 Korinćanima.
14.
Težite za ljubavlju, čeznite za darima Duha, a najvećma da prorokujete. 
Jer tko govori drugim jezikom, ne govori ljudima nego Bogu: nitko ga ne razumije jer Duhom govori stvari tajanstvene. 
Tko pak prorokuje, ljudima govori: izgrađuje, hrabri, tješi. 
Tko govori drugim jezikom, sam sebe izgrađuje, a tko prorokuje, Crkvu izgrađuje. 
A htio bih da vi svi govorite drugim jezicima, ali većma da prorokujete. Jer veći je tko prorokuje, negoli tko govori drugim jezicima, osim ako protumači Crkvi radi izgrađivanja. 
A sada, braćo, kad bih došao k vama govoreći drugim jezicima, što bi vam koristilo kad vam ne bih priopćio bilo otkrivenje, bilo spoznanje, bilo proroštvo, bilo nauk? 
Ako neživa glazbala, svirala ili citra, ne daju razgovijetna glasa, kako će se razabrati što se to izvodi na svirali ili citri? 
Ili ako trublja daje nejasan glas, tko će se spremiti na boj? 
Tako i vi, ako jezikom ne budete jasno zborili, kako će se razabrati što se govori? Govorit ćete u vjetar. 
Toliko, recimo, ima na svijetu vrsta glasova i - nijedan bez značenja. 
Ako dakle ne znam značenja glasa, bit ću sugovorniku tuđinac, a sugovornik tuđinac meni. 
Tako i vi, budući da čeznete za darima Duha, nastojte njima obilovati radi izgrađivanja Crkve. 
Stoga tko govori drugim jezikom, neka se moli da može protumačiti. 
Jer ako se drugim jezikom molim, moj se duh moli, ali um je moj neplodan. 
Što dakle? Molit ću se duhom, molit ću se i umom; pjevat ću hvalospjeve duhom, ali pjevat ću ih i umom. 
Jer ako Boga blagoslivljaš duhom, kako će neupućen reći “Amen” na tvoju zahvalnicu? Ne zna što govoriš. 
Ti doduše lijepo zahvaljuješ, ali se drugi ne izgrađuje. 
Hvala Bogu, ja govorim drugim jezicima većma nego svi vi. 
Ali draže mi je u Crkvi reći pet riječi po svojoj pameti, da i druge poučim, negoli deset tisuća riječi drugim jezikom. 
Braćo, ne budite djeca pameću, nego nejačad pakošću, a zreli pameću! 
U Zakonu je pisano: Drugim jezicima i drugim usnama govorit ću ovomu narodu pa me ni tako neće poslušati, govori Gospodin. 
Tako drugi jezici nisu znak vjernicima, nego nevjernicima; a prorokovanje vjernicima, ne nevjernicima. 
Ako se dakle skupi sva Crkva zajedno i svi govore drugim jezicima, a uđu neupućeni ili nevjernici, neće li reći da mahnitate? 
Ako pak svi prorokuju, a uđe koji nevjernik ili neupućen, sve ga prekorava, sve ga osuđuje. 
Tajne se njegova srca očituju te će pasti ničice i pokloniti se Bogu priznajući: Zaista, Bog je u vama. 
Što dakle braćo? Kad se skupite te poneki ima hvalospjev, poneki ima nauk, ima otkrivenje, ima jezik, ima tumačenje - sve neka bude radi izgrađivanja. 
Ako tko govori drugim jezikom - dvojica, najviše trojica, i to jedan za drugim - jedan neka tumači; 
ako pak ne bi bilo tumača, neka šuti u Crkvi, neka govori sam sebi i Bogu. 
Od proroka pak neka govore dvojica ili trojica, drugi neka rasuđuju. 
Ali ako drugomu uza nj bude što objavljeno, prvi neka šuti. 
A možete jedan po jedan svi prorokovati da svi budu poučeni i svi ohrabreni. 
Proročki su duhovi prorocima podložni 
jer Bog nije Bog nesklada, nego Bog mira. Kao u svim Crkvama svetih, žene na Sastancima neka šute. 
Nije im dopušteno govoriti, nego neka budu podložne, kako i Zakon govori. 
Žele li što saznati, neka kod kuće pitaju svoje muževe jer ružno je da žena govori na Sastanku. 
Ili zar je riječ Božja od vas proizašla, zar je samo k vama došla? 
Smatra li tko da je prorok ili duhom obdaren, neka zna: što vam pišem, Gospodnja je zapovijed. 
Tko to ne prizna, ne priznaje se. 
Zato, braćo moja, težite prorokovati i ne priječite da se govori drugim jezicima! 
A sve neka bude dostojno i uredno. 
