\NormalFont\ShortTitle{Mateju}

{\MT Evanđelje po Mateju


\par }\ChapOne{1}{\PP \VerseOne{1}Rodoslovlje Isusa Krista, sina Davidova, sina Abrahamova.

\VS{2}Abrahamu se rodi Izak. Izaku se rodi Jakov. Jakovu se rodi Juda i njegova braća.

\VS{3}Judi Tamara rodi Peresa i Zeraha. Peresu se rodi Hesron. Hesronu se rodi Ram.

\VS{4}Ramu se rodi Aminadab. Aminadabu se rodi Nahšon. Nahšonu se rodi Salma.

\VS{5}Salmi Rahaba rodi Boaza. Boazu Ruta rodi Obeda. Obedu se rodi Jišaj.

\VS{6}Jišaju se rodi David kralj. Davidu bivša žena Urijina rodi Salomona.

\VS{7}Salomonu se rodi Roboam. Roboamu se rodi Abija. Abiji se rodi Asa.

\VS{8}Asi se rodi Jozafat. Jozafatu se rodi Joram. Joramu se rodi Ahazja.

\VS{9}Ahazji se rodi Jotam. Jotamu se rodi Ahaz. Ahazu se rodi Ezekija.

\VS{10}Ezekiji se rodi Manaše. Manašeu se rodi Amon. Amonu se rodi Jošija.

\VS{11}Jošiji se rodi Jehonija i njegova braća u vrijeme progonstva u Babilon.

\VS{12}Poslije progonstva u Babilon Jehoniji se rodi Šealtiel. Šealtielu se rodi Zerubabel.

\VS{13}Zerubabelu se rodi Abiud. Abiudu se rodi Elijakim. Elijakimu se rodi Azor.

\VS{14}Azoru se rodi Sadok. Sadoku se rodi Akim. Akimu se rodi Elijud.

\VS{15}Elijudu se rodi Eleazar. Eleazaru se rodi Matan. Matanu se rodi Jakov.

\VS{16}Jakovu se rodi Josip, muž Marije, od koje se rodio Isus koji se zove Krist.

\VS{17}U svemu dakle: od Abrahama do Davida četrnaest naraštaja; od Davida do progonstva u Babilon četrnaest naraštaja; poslije progonstva u Babilon do Krista četrnaest naraštaja.

\VS{18}A rođenje Isusa Krista zbilo se ovako. Njegova majka Marija, zaručena s Josipom, prije nego se sastadoše, nađe se trudna po Duhu Svetom.

\VS{19}A Josip, muž njezin, pravedan, ne htjede je izvrgnuti sramoti, nego naumi da je potajice napusti.

\VS{20}Dok je on to snovao, gle, anđeo mu se Gospodnji ukaza u snu i reče: “Josipe, sine Davidov, ne boj se uzeti k sebi Mariju, ženu svoju. Što je u njoj začeto, doista je od Duha Svetoga.

\VS{21}Rodit će sina, a ti ćeš mu nadjenuti ime Isus jer će on spasiti narod svoj od grijeha njegovih.”

\VS{22}Sve se to dogodilo da se ispuni što Gospodin reče po proroku:

\VS{23}Evo, Djevica će začeti i roditi sina i nadjenut će mu se ime Emanuel - što znači: S nama Bog!

\VS{24}Kad se Josip probudi oda sna, učini kako mu naredi anđeo Gospodnji: uze k sebi svoju ženu.

\VS{25}I ne upozna je dok ne rodi sina. I nadjenu mu ime Isus.



\par }\Chap{2}{\PP \VerseOne{1}Kad se Isus rodio u Betlehemu judejskome u dane Heroda kralja, gle, mudraci se s Istoka pojaviše u Jeruzalemu

\VS{2}raspitujući se: “Gdje je taj novorođeni kralj židovski? Vidjesmo gdje izlazi zvijezda njegova pa mu se dođosmo pokloniti.”

\VS{3}Kada to doču kralj Herod, uznemiri se on i sav Jeruzalem s njime.

\VS{4}Sazva sve glavare svećeničke i pismoznance narodne pa ih ispitivaše gdje se Krist ima roditi.

\VS{5}Oni mu odgovoriše: “U Betlehemu judejskome jer ovako piše prorok:

\VS{6}A ti, Betleheme, zemljo Judina! Nipošto nisi najmanji među kneževstvima Judinim jer iz tebe će izaći vladalac koji će pasti narod moj - Izraela!

\VS{7}Tada Herod potajno dozva mudrace i razazna od njih vrijeme kad se pojavila zvijezda.

\VS{8}Zatim ih posla u Betlehem: “Pođite, reče, i pomno se raspitajte za dijete. Kad ga nađete, javite mi da i ja pođem te mu se poklonim.”

\VS{9}Oni saslušavši kralja, pođoše. I gle, zvijezda kojoj vidješe izlazak iđaše pred njima sve dok ne stiže i zaustavi se povrh mjesta gdje bijaše dijete.

\VS{10}Kad ugledaše zvijezdu, obradovaše se radošću veoma velikom.

\VS{11}Uđu u kuću, ugledaju dijete s Marijom, majkom njegovom, padnu ničice i poklone mu se. Otvore zatim svoje blago i prinesu mu darove: zlato, tamjan i smirnu.

\VS{12}Upućeni zatim u snu da se ne vraćaju Herodu, otiđoše drugim putem u svoju zemlju.

\VS{13}A pošto oni otiđoše, gle, anđeo se Gospodnji u snu javi Josipu: “Ustani, reče, uzmi dijete i majku njegovu te bježi u Egipat i ostani ondje dok ti ne reknem jer će Herod tražiti dijete da ga pogubi.

\VS{14}On ustane, uzme noću dijete i majku njegovu te krene u Egipat.

\VS{15}I osta ondje do Herodova skončanja - da se ispuni što Gospodin reče po proroku: Iz Egipta dozvah Sina svoga.

\VS{16}Vidjevši da su ga mudraci izigrali, Herod se silno rasrdi i posla poubijati sve dječake u Betlehemu i po svoj okolici, od dvije godine naniže - prema vremenu što ga razazna od mudraca.

\VS{17}Tada se ispuni što je rečeno po proroku Jeremiji:

\VS{18}U Rami se glas čuje, kuknjava i plač gorak: Rahela oplakuje sinove svoje i neće da se utješi jer više ih nema.

\VS{19}Nakon Herodova skončanja, gle, anđeo se Gospodnji javi u snu Josipu u Egiptu:

\VS{20}“Ustani, reče, uzmi dijete i njegovu majku te pođi u zemlju izraelsku jer su umrli oni koji su djetetu o glavi radili.”

\VS{21}On ustane, uzme dijete i njegovu majku te uđe u zemlju izraelsku.

\VS{22}Ali saznavši da Arhelaj vlada Judejom namjesto svoga oca Heroda, bojao se poći onamo pa, upućen u snu, ode u kraj galilejski.

\VS{23}Dođe i nastani se u gradu zvanu Nazaret - da se ispuni što je rečeno po prorocima: Zvat će se Nazarećanin.



\par }\Chap{3}{\PP \VerseOne{1}U one dane pojavi se Ivan Krstitelj propovijedajući u Judejskoj pustinji:

\VS{2}“Obratite se jer približilo se kraljevstvo nebesko!”

\VS{3}Ovo je uistinu onaj o kom proreče Izaija prorok: Glas viče u pustinji: Pripravite put Gospodinu, poravnite mu staze!

\VS{4}Ivan je imao odjeću od devine dlake i kožnat pojas oko bokova; hranom mu bijahu skakavci i divlji med.

\VS{5}Grnuo k njemu Jeruzalem, sva Judeja i sva okolica jordanska.

\VS{6}Primali su od njega krštenje u rijeci Jordanu ispovijedajući svoje grijehe.

\VS{7}Kad ugleda mnoge farizeje i saduceje gdje mu dolaze na krštenje, reče im: “Leglo gujinje! Tko li vas je samo upozorio da bježite od skore srdžbe?

\VS{8}Donosite dakle plod dostojan obraćenja.

\VS{9}I ne usudite se govoriti u sebi: 'Imamo oca Abrahama!' Jer, kažem vam, Bog iz ovoga kamenja može podići djecu Abrahamovu.

\VS{10}Već je sjekira položena na korijen stablima. Svako dakle stablo koje ne donosi dobroga roda, siječe se i u oganj baca.”

\VS{11}“Ja vas, istina, krstim vodom na obraćenje, ali onaj koji za mnom dolazi jači je od mene. Ja nisam dostojan obuće mu nositi. On će vas krstiti Duhom Svetim i ognjem.

\VS{12}U ruci mu vijača, pročistit će svoje gumno i skupiti žito u svoju žitnicu, a pljevu spaliti ognjem neugasivim.”

\VS{13}Tada dođe Isus iz Galileje na Jordan Ivanu da ga on krsti.

\VS{14}Ivan ga odvraćaše: “Ti mene treba da krstiš, a ti da k meni dolaziš?”

\VS{15}Ali mu Isus odgovori: “Pusti sada! Ta dolikuje nam da tako ispunimo svu pravednost!” Tada mu popusti.

\VS{16}Odmah nakon krštenja izađe Isus iz vode. I gle! Otvoriše se nebesa i ugleda Duha Božjega gdje silazi kao golub i spušta se na nj.

\VS{17}I eto glasa s neba: “Ovo je Sin moj, Ljubljeni! U njemu mi sva milina!”



\par }\Chap{4}{\PP \VerseOne{1}Duh tada odvede Isusa u pustinju da ga đavao iskuša.

\VS{2}I propostivši četrdeset dana i četrdeset noći, napokon ogladnje.

\VS{3}Tada mu pristupi napasnik i reče: “Ako si Sin Božji, reci da ovo kamenje postane kruhom.”

\VS{4}A on odgovori: “Pisano je: Ne živi čovjek samo o kruhu, nego o svakoj riječi što izlazi iz Božjih usta.”

\VS{5}Ðavao ga tada povede u Sveti grad, postavi ga na vrh Hrama

\VS{6}i reče mu: “Ako si Sin Božji, baci se dolje! Ta pisano je: Anđelima će svojim zapovjediti za tebe i na rukama će te nositi da se gdje nogom ne spotakneš o kamen.”

\VS{7}Isus mu kaza: “Pisano je također: Ne iskušavaj Gospodina, Boga svojega!”

\VS{8}Ðavao ga onda povede na goru vrlo visoku i pokaza mu sva kraljevstva svijeta i slavu njihovu

\VS{9}pa mu reče: “Sve ću ti to dati ako mi se ničice pokloniš.”

\VS{10}Tada mu reče Isus: “Odlazi, Sotono! Ta pisano je: Gospodinu, Bogu svom se klanjaj i njemu jedinom služi!”

\VS{11}Tada ga pusti đavao. I gle, anđeli pristupili i služili mu.

\VS{12}A čuvši da je Ivan predan, povuče se u Galileju.

\VS{13}Ostavi Nazaret te ode i nastani se u Kafarnaumu, uz more, na području Zebulunovu i Naftalijevu

\VS{14}da se ispuni što je rečeno po proroku Izaiji:

\VS{15}Zemlja Zebulunova i zemlja Naftalijeva, Put uz more, s one strane Jordana, Galileja poganska -

\VS{16}narod što je sjedio u tmini svjetlost vidje veliku; onima što mrkli kraj smrti obitavahu svjetlost jarka osvanu.

\VS{17}Otada je Isus počeo propovijedati: “Obratite se jer približilo se kraljevstvo nebesko!”

\VS{18}Prolazeći uz Galilejsko more, ugleda dva brata, Šimuna zvanog Petar i brata mu Andriju, gdje bacaju mrežu u more; bijahu ribari.

\VS{19}I kaže im: “Hajdete za mnom, učinit ću vas ribarima ljudi!”

\VS{20}Oni brzo ostave mreže i pođu za njim.

\VS{21}Pošavši odande, ugleda druga dva brata, Jakova Zebedejeva i brata mu Ivana: u lađi su sa Zebedejem, ocem svojim, krpali mreže. Pozva i njih.

\VS{22}Oni brzo ostave lađu i oca te pođu za njim.

\VS{23}I obilazio je Isus svom Galilejom naučavajući po njihovim sinagogama, propovijedajući Evanđelje o Kraljevstvu i liječeći svaku bolest i svaku nemoć u narodu.

\VS{24}I glas se o njemu pronese svom Sirijom. I donosili su mu sve koji bolovahu od najrazličitijih bolesti i patnja - opsjednute, mjesečare, uzete - i on ih ozdravljaše.

\VS{25}Za njim je pohrlio silan svijet iz Galileje, Dekapola, Jeruzalema, Judeje i Transjordanije.



\par }\Chap{5}{\PP \VerseOne{1}Ugledavši mnoštvo, uziđe na goru. I kad sjede, pristupe mu učenici.

\VS{2}On progovori i stane ih naučavati:

\VS{3}“Blago siromasima duhom: njihovo je kraljevstvo nebesko!

\VS{4}Blago ožalošćenima: oni će se utješiti!

\VS{5}Blago krotkima: oni će baštiniti zemlju!

\VS{6}Blago gladnima i žednima pravednosti: oni će se nasititi!

\VS{7}Blago milosrdnima: oni će zadobiti milosrđe!

\VS{8}Blago čistima srcem: oni će Boga gledati!

\VS{9}Blago mirotvorcima: oni će se sinovima Božjim zvati!

\VS{10}Blago progonjenima zbog pravednosti: njihovo je kraljevstvo nebesko!”

\VS{11}“Blago vama kad vas - zbog mene - pogrde i prognaju i sve zlo slažu protiv vas!

\VS{12}Radujte se i kličite: velika je plaća vaša na nebesima! Ta progonili su tako proroke prije vas!”

\VS{13}“Vi ste sol zemlje. Ali ako sol obljutavi, čime će se ona osoliti? Nije više ni za što, nego da se baci van i da ljudi po njoj gaze.”

\VS{14}“Vi ste svjetlost svijeta. Ne može se sakriti grad što leži na gori.

\VS{15}Niti se užiže svjetiljka da se stavi pod posudu, nego na svijećnjak da svijetli svima u kući.

\VS{16}Tako neka svijetli vaša svjetlost pred ljudima da vide vaša dobra djela i slave Oca vašega koji je na nebesima.”

\VS{17}“Ne mislite da sam došao ukinuti Zakon ili Proroke. Nisam došao ukinuti, nego ispuniti.

\VS{18}Zaista, kažem vam, dok ne prođe nebo i zemlja, ne, ni jedno slovce, ni jedan potezić iz Zakona neće proći, dok se sve ne zbude.

\VS{19}Tko dakle ukine jednu od tih, pa i najmanjih zapovijedi i tako nauči ljude, najmanji će biti u kraljevstvu nebeskom. A tko ih bude vršio i druge učio, taj će biti velik u kraljevstvu nebeskom.”

\VS{20}“Uistinu kažem vam: ne bude li pravednost vaša veća od pravednosti pismoznanaca i farizeja, ne, nećete ući u kraljevstvo nebesko.”

\VS{21}“Čuli ste da je rečeno starima: Ne ubij! Tko ubije, bit će podvrgnut sudu.

\VS{22}A ja vam kažem: Svaki koji se srdi na brata svoga, bit će podvrgnut sudu. A tko bratu rekne 'Glupane!', bit će podvrgnut Vijeću. A tko reče: 'Luđače!', bit će podvrgnut ognju paklenomu.”

\VS{23}“Ako dakle prinosiš dar na žrtvenik pa se ondje sjetiš da tvoj brat ima nešto protiv tebe,

\VS{24}ostavi dar ondje pred žrtvenikom, idi i najprije se izmiri s bratom, a onda dođi i prinesi dar.”

\VS{25}“Nagodi se brzo s protivnikom dok si još s njim na putu, da te protivnik ne preda sucu, a sudac tamničaru, pa da te ne bace u tamnicu.

\VS{26}Zaita, kažem ti, nećeš izići odande dok ne isplatiš do posljednjeg novčića.”

\VS{27}“Čuli ste da je rečeno: Ne čini preljuba!

\VS{28}A ja vam kažem: Tko god s požudom pogleda ženu, već je s njome učinio preljub u srcu.

\VS{29}Ako te desno oko sablažnjava, iskopaj ga i baci od sebe. Ta bolje je da ti propadne jedan od udova, nego da ti cijelo tijelo bude bačeno u pakao.

\VS{30}Ako te desnica tvoja sablažnjava, odsijeci je i baci od sebe. Ta bolje je da ti propadne jedan od udova, nego da ti cijelo tijelo ode u pakao.”

\VS{31}“Rečeno je također: Tko otpusti svoju ženu, neka joj dade otpusnicu.

\VS{32}A ja vam kažem: Tko god otpusti svoju ženu - osim zbog bludništva - navodi je na preljub i tko se god otpuštenom oženi, čini preljub.”

\VS{33}“Čuli ste još da je rečeno starima: Ne zaklinji se krivo, nego izvrši Gospodinu svoje zakletve.

\VS{34}A ja vam kažem: Ne kunite se nikako! Ni nebom jer je prijestolje Božje.

\VS{35}Ni zemljom jer je podnožje njegovim nogama. Ni Jeruzalemom jer grad je Kralja velikoga!

\VS{36}Ni svojom se glavom ne zaklinji jer ni jedne vlasi ne možeš učiniti bijelom ili crnom.

\VS{37}Vaša riječ neka bude: 'Da, da, - ne, ne!' Što je više od toga, od Zloga je.”

\VS{38}“Čuli ste da je rečeno: Oko za oko, zub za zub!

\VS{39}A ja vam kažem: Ne opirite se Zlomu! Naprotiv, pljusne li te tko po desnom obrazu, okreni mu i drugi.

\VS{40}Onomu tko bi se htio s tobom parničiti da bi se domogao tvoje donje haljine prepusti i gornju.

\VS{41}Ako te tko prisili jednu milju, pođi s njim dvije.

\VS{42}Tko od tebe što zaište, podaj mu! I ne okreni se od onoga koji hoće da mu pozajmiš.”

\VS{43}“Čuli ste da je rečeno: Ljubi svoga bližnjega, a mrzi neprijatelja.

\VS{44}A ja vam kažem: Ljubite neprijatelje, molite za one koji vas progone

\VS{45}da budete sinovi svoga oca koji je na nebesima, jer on daje da sunce njegovo izlazi nad zlima i dobrima i da kiša pada pravednicima i nepravednicima.

\VS{46}Jer ako ljubite one koji vas ljube, kakva li vam plaća? Zar to isto ne čine i carinici?

\VS{47}I ako pozdravljate samo braću, što osobito činite? Zar to isto ne čine i pogani?”

\VS{48}“Budite dakle savršeni kao što je savršen Otac vaš nebeski!”



\par }\Chap{6}{\PP \VerseOne{1}“Pazite da svoje pravednosti ne činite pred ljudima da vas oni vide. Inače, nema vam plaće u vašeg Oca koji je na nebesima.

\VS{2}Kada dakle dijeliš milostinju, ne trubi pred sobom, kako to u sinagogama i na ulicama čine licemjeri da bi ih ljudi hvalili. Zaista, kažem vam, primili su svoju plaću.

\VS{3}Ti naprotiv, kada daješ milostinju - neka ti ne zna ljevica što čini desnica,

\VS{4}da tvoja milostinja bude u skrovitosti. I Otac tvoj, koji vidi u skrovitosti, uzvratit će ti!”

\VS{5}“Tako i kad molite, ne budite kao licemjeri. Vole moliti stojeći u sinagogama i na raskršćima ulica da se pokažu ljudima. Zaista, kažem vam, primili su svoju plaću.

\VS{6}Ti naprotiv, kad moliš, uđi u svoju sobu, zatvori vrata i pomoli se svomu Ocu, koji je u skrovitosti. I Otac tvoj, koji vidi u skrovitosti, uzvratit će ti.”

\VS{7}“Kad molite, ne blebećite kao pogani. Misle da će s mnoštva riječi biti uslišani.

\VS{8}Ne nalikujte na njih. Ta zna vaš Otac što vam treba i prije negoli ga zaištete.

\VS{9}Vi, dakle, ovako molite: 'Oče naš, koji jesi na nebesima! Sveti se ime tvoje!

\VS{10}Dođi kraljevstvo tvoje! Budi volja tvoja kako na nebu tako i na zemlji!

\VS{11}Kruh naš svagdanji daj nam danas!

\VS{12}I opusti nam duge naše kako i mi otpustismo dužnicima svojim!

\VS{13}I ne uvedi nas u napast, nego izbavi nas od Zloga!'”

\VS{14}“Doista, ako vi otpustite ljudima njihove prijestupke, otpustit će i vama Otac vaš nebeski.

\VS{15}Ako li vi ne otpustite ljudima, ni Otac vaš neće otpustiti vaših prijestupaka.”

\VS{16}“I kad postite, ne budite smrknuti kao licemjeri. Izobličuju lica da pokažu ljudima kako poste. Zaista, kažem vam, primili su svoju plaću.

\VS{17}Ti naprotiv, kad postiš, pomaži glavu i umij lice

\VS{18}da ne zapaze ljudi kako postiš, nego Otac tvoj, koji je u skrovitosti. I Otac tvoj, koji vidi u skrovitosti, uzvratit će ti.”

\VS{19}“Ne zgrćite sebi blago na zemlji, gdje ga moljac i rđa nagrizaju i gdje ga kradljivci potkapaju i kradu.

\VS{20}Zgrćite sebi blago na nebu, gdje ga ni moljac ni rđa ne nagrizaju i gdje kradljivci ne potkapaju niti kradu.

\VS{21}Doista, gdje ti je blago, ondje će ti biti i srce.”

\VS{22}“Oko je tijelu svjetiljka. Ako ti je dakle oko bistro, sve će tijelo tvoje biti svijetlo.

\VS{23}Ako ti je pak oko nevaljalo, sve će tijelo tvoje biti tamno. Ako je dakle svjetlost koja je u tebi - tamna, kolika će istom tama biti?”

\VS{24}“Nitko ne može služiti dvojici gospodara. Ili će jednoga mrziti, a drugoga ljubiti; ili će uz jednoga prianjati, a drugoga prezirati. Ne možete služiti Bogu i bogatstvu.”

\VS{25}“Zato vam kažem: Ne budite zabrinuti za život svoj: što ćete jesti, što ćete piti; ni za tijelo svoje: u što ćete se obući. Zar život nije vredniji od jela i tijelo od odijela?”

\VS{26}“Pogledajte ptice nebeske! Ne siju, ne žanju niti sabiru u žitnice, pa ipak ih hrani vaš nebeski Otac. Zar niste vi vredniji od njih?

\VS{27}A tko od vas zabrinutošću može svome stasu dodati jedan lakat?

\VS{28}I za odijelo što ste zabrinuti? Promotrite poljske ljiljane, kako rastu! Ne muče se niti predu.

\VS{29}A kažem vam: ni Salomon se u svoj svojoj slavi ne zaodjenu kao jedan od njih.

\VS{30}Pa ako travu poljsku, koja danas jest a sutra se u peć baca, Bog tako odijeva, neće li još više vas, malovjerni?”

\VS{31}“Nemojte dakle zabrinuto govoriti: 'Što ćemo jesti?' ili: 'Što ćemo piti?' ili: 'U što ćemo se obući?'

\VS{32}Ta sve to pogani ištu. Zna Otac vaš nebeski da vam je sve to potrebno.

\VS{33}Tražite stoga najprije Kraljevstvo i pravednost njegovu, a sve će vam se ostalo dodati.

\VS{34}Ne budite dakle zabrinuti za sutra. Sutra će se samo brinuti za se. Dosta je svakom danu zla njegova.”



\par }\Chap{7}{\PP \VerseOne{1}“Ne sudite da ne budete suđeni!

\VS{2}Jer sudom kojim sudite bit ćete suđeni. I mjerom kojom mjerite mjerit će vam se.

\VS{3}Što gledaš trun u oku brata svojega, a brvna u oku svome ne opažaš?

\VS{4}Ili kako možeš reći bratu svomu: 'De da ti izvadim trun iz oka', a eto brvna u oku tvom?

\VS{5}Licemjere, izvadi najprije brvno iz oka svoga pa ćeš onda dobro vidjeti izvaditi trun iz oka bratova!”

\VS{6}“Ne dajte svetinje psima! Niti svoga biserja bacajte pred svinje da ga ne pogaze nogama pa se okrenu i rastrgaju vas.”

\VS{7}“Ištite i dat će vam se! Tražite i naći ćete! Kucajte i otvorit će vam se!

\VS{8}Doista, tko god ište, prima; i tko traži, nalazi; i onomu koji kuca otvorit će se.

\VS{9}Ta ima li koga među vama da bi svojemu sinu, ako ga zaište kruha, kamen dao?

\VS{10}Ili ako ribu zaište, zar će mu zmiju dati?

\VS{11}Ako dakle vi, iako zli, znate dobrim darima darivati djecu svoju, koliko li će više Otac vaš, koji je na nebesima, dobrima obdariti one koji ga zaištu!”

\VS{12}“Sve, dakle, što želite da ljudi vama čine, činite i vi njima. To je, doista, Zakon i Proroci.”

\VS{13}“Uđite na uska vrata! Jer široka su vrata i prostran put koji vodi u propast i mnogo ih je koji njime idu.

\VS{14}O kako su uska vrata i tijesan put koji vodi u Život i malo ih je koji ga nalaze!”

\VS{15}“Čuvajte se lažnih proroka koji dolaze k vama u ovčjem odijelu, a iznutra su vuci grabežljivi.

\VS{16}Po njihovim ćete ih plodovima prepoznati. Bere li se s trnja grožđe ili s bodljike smokve?

\VS{17}Tako svako dobro stablo rađa dobrim plodovima, a nevaljalo stablo rađa plodovima zlim.

\VS{18}Ne može dobro stablo donijeti zlih plodova niti nevaljalo stablo dobrih plodova.

\VS{19}Svako stablo koje ne rađa dobrim plodom siječe se i u oganj baca.

\VS{20}Dakle: po plodovima ćete ih njihovim prepoznati.”

\VS{21}“Neće u kraljevstvo nebesko ući svaki koji mi govori: 'Gospodine, Gospodine!', nego onaj koji vrši volju Oca mojega, koji je na nebesima.

\VS{22}Mnogi će me u onaj dan pitati: 'Gospodine, Gospodine! Nismo li mi u tvoje ime prorokovali, u tvoje ime đavle izgonili, u tvoje ime mnoga čudesa činili?'

\VS{23}Tada ću im kazati: 'Nikad vas nisam poznavao! Nosite se od mene, vi bezakonici!'”

\VS{24}“Stoga, tko god sluša ove moje riječi i izvršava ih, bit će kao mudar čovjek koji sagradi kuću na stijeni.

\VS{25}Zapljušti kiša, navale bujice, duhnu vjetrovi i sruče se na tu kuću, ali ona ne pada. Jer - utemeljena je na stijeni.”

\VS{26}“Naprotiv, tko god sluša ove moje riječi, a ne vrši ih, bit će kao lud čovjek koji sagradi kuću na pijesku.

\VS{27}Zapljušti kiša, navale bujice, duhnu vjetrovi i sruče se na tu kuću i ona se sruši. I bijaše to ruševina velika.”

\VS{28}Kad Isus završi ove svoje besjede, mnoštvo osta zaneseno njegovim naukom.

\VS{29}Ta učio ih kao onaj koji ima vlast, a ne kao njihovi pismoznanci.



\par }\Chap{8}{\PP \VerseOne{1}Kad je Isus sišao s gore, pohrli za njim silan svijet.

\VS{2}I gle, pristupi neki gubavac, pokloni mu se do zemlje i reče: “Gospodine, ako hoćeš, možeš me očistiti.”

\VS{3}Isus pruži ruku i dotakne ga se govoreći: “Hoću, očisti se!” I odmah se očisti od gube.

\VS{4}Kaže mu Isus: “Pazi, nikomu ne kazuj, nego idi, pokaži se svećeniku i prinesi dar što ga propisa Mojsije, njima za svjedočanstvo.”

\VS{5}Kad uđe u Kafarnaum, pristupi mu satnik pa ga zamoli:

\VS{6}“Gospodine, sluga mi leži kod kuće uzet, u strašnim mukama.”

\VS{7}Kaže mu: “Ja ću doći izliječiti ga.”

\VS{8}Odgovori satnik: “Gospodine, nisam dostojan da uđeš pod krov moj, nego samo reci riječ i izliječen će biti sluga moj.

\VS{9}Ta i ja, premda sam čovjek pod vlašću, imam pod sobom vojnike pa reknem jednomu: 'Idi!' - i ode, drugomu: 'Dođi!' - i dođe, a sluzi svomu: 'Učini to' - i učini.”

\VS{10}Čuvši to, zadivi se Isus i reče onima koji su išli za njim: “Zaista, kažem vam, ni u koga u Izraelu ne nađoh tolike vjere.

\VS{11}A kažem vam: Mnogi će s istoka i zapada doći i sjesti za stol s Abrahamom, Izakom i Jakovom u kraljevstvu nebeskom,

\VS{12}a sinovi će kraljevstva biti izbačeni van u tamu. Ondje će biti plač i škrgut zubi.”

\VS{13}I reče Isus satniku: “Idi, neka ti bude kako si vjerovao!” I ozdravi sluga u taj čas.

\VS{14}Ušavši u kuću Petrovu, Isus ugleda njegovu punicu koja ležaše u ognjici.

\VS{15}Dotače joj se ruke i pusti je ognjica. Ona ustade i posluživaše mu.

\VS{16}A uvečer mu doniješe mnoge opsjednute. On izagna duhove riječju i sve bolesnike ozdravi -

\VS{17}da se ispuni što je rečeno po Izaiji proroku: On slabosti naše uze i boli ponese.

\VS{18}Kad Isus vidje mnoštvo oko sebe, zapovjedi da se prijeđe prijeko.

\VS{19}I pristupi jedan pismoznanac te mu reče: “Učitelju, za tobom ću kamo god ti pošao.”

\VS{20}Kaže mu Isus: “Lisice imaju jazbine i ptice nebeske gnijezda, a Sin Čovječji nema gdje bi glavu naslonio.”

\VS{21}Drugi mu od učenika reče: “Gospodine, dopusti mi da prije odem i pokopam svoga oca.”

\VS{22}Isus mu kaže: “Hajde za mnom i pusti neka mrtvi pokapaju svoje mrtve.”

\VS{23}Kad uđe u lađu, pođoše za njim njegovi učenici.

\VS{24}I gle, žestok vihor nasta na moru tako da lađu prekrivahu valovi. A on je spavao.

\VS{25}Oni pristupiše i probudiše ga govoreći: “Gospodine, spasi, pogibosmo!”

\VS{26}Kaže im: “Što ste plašljivi, malovjerni?” Tada ustade i zaprijeti vjetrovima i moru te nasta velika utiha.

\VS{27}A ljudi su u čudu pitali: “Tko je taj da mu se i vjetrovi i more pokoravaju?”

\VS{28}I kada dođe prijeko, u gadarski kraj, eto mu u susret dvaju opsjednutih: izlazili su iz grobnica, silno goropadni, te nitko nije mogao proći onim putem.

\VS{29}I gle, povikaše: “Što ti imaš s nama, Sine Božji? Došao si ovamo prije vremena mučiti nas?”

\VS{30}A podalje od njih paslo je veliko krdo svinja.

\VS{31}Zlodusi ga zaklinjahu: “Ako nas istjeraš, pošalji nas u ovo krdo svinja.”

\VS{32}On im reče: “Idite!” Oni iziđoše i uđoše u svinje. I gle, sve krdo jurnu niz obronak u more i podavi se u vodama.

\VS{33}A svinjari pobjegoše, odoše u grad te razglasiše sve, napose o opsjednutima.

\VS{34}I gle, sav grad iziđe u susret Isusu. Kad ga ugledaše, zamole ga da ode iz njihova kraja.



\par }\Chap{9}{\PP \VerseOne{1}I ušavši u lađu, preplovi i dođe u svoj grad.

\VS{2}Kad gle, doniješe mu uzetoga koji je ležao na nosiljci. Vidjevši njihovu vjeru, reče Isus uzetomu: “Hrabro, sinko, otpuštaju ti se grijesi!”

\VS{3}A gle, neki od pismoznanaca rekoše u sebi: “Ovaj huli!”

\VS{4}Prozrevši njihove misli, Isus reče: “Zašto snujete zlo u srcima?

\VS{5}Ta što je lakše reći: 'Otpuštaju ti se grijesi' ili reći: 'Ustani i hodi'?

\VS{6}Ali da znate: vlastan je Sin Čovječji na zemlji otpuštati grijehe!” Tada reče uzetomu: “Ustani, uzmi nosiljku i pođi kući!”

\VS{7}I on usta te ode kući.

\VS{8}Kad mnoštvo to vidje, zaprepasti se i poda slavu Bogu koji takvu vlast dade ljudima.

\VS{9}Odlazeći odande, ugleda Isus čovjeka zvanog Matej gdje sjedi u carinarnici. I kaže mu: “Pođi za mnom!” On usta i pođe za njim.

\VS{10}Dok je Isus bio u kući za stolom, gle, mnogi carinici i grešnici dođoše za stol s njime i njegovim učenicima.

\VS{11}Vidjevši to, farizeji stanu govoriti: “Zašto vaš učitelj jede s carinicima i grešnicima?”

\VS{12}A on, čuvši to, reče: “Ne treba zdravima liječnika, nego bolesnima.

\VS{13}Hajdete i proučite što znači: Milosrđe mi je milo, a ne žrtva. Ta ne dođoh zvati pravednike, nego grešnike.”

\VS{14}Tada pristupe k njemu Ivanovi učenici govoreći: “Zašto mi i farizeji postimo, a učenici tvoji ne poste?”

\VS{15}Nato im Isus reče: “Mogu li svatovi tugovati dok je s njima zaručnik? Doći će već dani kad će im se ugrabiti zaručnik, i tada će postiti!”

\VS{16}“A nitko ne stavlja krpe od sirova sukna na staro odijelo, jer zakrpa vuče s odijela pa nastane još veća rupa.”

\VS{17}“I ne ulijeva se novo vino u stare mješine. Inače se mješine proderu, vino prolije, a mješine propadnu. Nego, novo se vino ulijeva u nove mješine pa se oboje sačuva.”

\VS{18}Dok im on to govoraše, gle, pristupi neki glavar, pokloni mu se do zemlje i reče: “Kći mi, evo, umrije, ali dođi, stavi ruku na nju, i oživjet će.”

\VS{19}Isus usta te s učenicima pođe za njim.

\VS{20}I gle, neka žena koja bolovaše dvanaest godina od krvarenja priđe odostraga i dotaknu se skuta njegove haljine.

\VS{21}Mislila je: “Dotaknem li se samo njegove haljine, spasit ću se.”

\VS{22}A Isus se okrenu i vidjevši je reče: “Hrabro, kćeri, vjera te tvoja spasila.” I žena bi spašena od toga časa.

\VS{23}I uđe Isus u kuću glavarovu. Ugleda svirače i bučno mnoštvo pa

\VS{24}reče: “Odstupite! Djevojka nije umrla, nego spava.” Oni mu se podsmjehivahu.

\VS{25}A kad je svijet bio izbačen, uđe on, primi djevojku za ruku i ona bi uskrišena.

\VS{26}I razglasi se to po svem onom kraju.

\VS{27}Kad je Isus odlazio odande, pođu za njim dva slijepca vičući: “Smiluj nam se, Sine Davidov!”

\VS{28}A kad uđe u kuću, pristupe mu slijepci. Isus im kaže: “Vjerujete li da mogu to učiniti?” Kažu mu: “Da, Gospodine!”

\VS{29}Tada se dotače njihovih očiju govoreći: “Neka vam bude po vašoj vjeri.”

\VS{30}I otvoriše im se oči. A Isus im poprijeti: “Pazite da nitko ne dozna!”

\VS{31}Ali oni, izišavši, razniješe glas o njemu po svem onom kraju.

\VS{32}Tek što oni iziđoše, gle, doniješe mu njemaka opsjednuta.

\VS{33}Pošto izagna đavla, progovori njemak. Mnoštvo se čudom čudilo i govorilo: “Nikada se takvo što ne vidje u Izraelu!”

\VS{34}A farizeji govorahu: “Po poglavici đavolskome izgoni đavle.”

\VS{35}I obilazio je Isus sve gradove i sela učeći po njihovim sinagogama, propovijedajući Evanđelje o Kraljevstvu i liječeći svaku bolest i svaku nemoć.

\VS{36}Vidjevši mnoštvo, sažali mu se nad njim jer bijahu izmučeni i ophrvani kao ovce bez pastira.

\VS{37}Tada reče svojim učenicima: “Žetve je mnogo, a radnika malo.

\VS{38}Molite dakle gospodara žetve da pošalje radnike u žetvu svoju.”



\par }\Chap{10}{\PP \VerseOne{1}Dozva dvanaestoricu svojih učenika i dade im vlast nad nečistim dusima: da ih izgone i da liječe svaku bolest i svaku nemoć.

\VS{2}A ovo su imena dvanaestorice apostola: prvi Šimun, zvani Petar, i Andrija, brat njegov; i Jakov, sin Zebedejev, i Ivan brat njegov;

\VS{3}Filip i Bartolomej; Toma i Matej carinik; Jakov Alfejev i Tadej;

\VS{4}Šimun Kananaj i Juda Iškariotski, koji ga izda.

\VS{5}Tu dvanaestoricu posla Isus uputivši ih: “K poganima ne idite i ni u koji samarijski grad ne ulazite!

\VS{6}Pođite radije k izgubljenim ovcama doma Izraelova!

\VS{7}Putom propovijedajte: 'Približilo se kraljevstvo nebesko!'

\VS{8}Bolesne liječite, mrtve uskrisujte, gubave čistite, zloduhe izgonite! Besplatno primiste, besplatno dajte!

\VS{9}Ne stječite zlata, ni srebra, ni mjedi sebi u pojase,

\VS{10}ni putne torbe, ni dviju haljina, ni obuće, ni štapa. Ta vrijedan je radnik hrane svoje.”

\VS{11}“U koji god grad ili selo uđete, razvidite tko je u njemu dostojan: ondje ostanite sve dok ne odete.

\VS{12}Ulazeći u kuću, zaželite joj mir.

\VS{13}Bude li kuća dostojna, neka mir vaš siđe na nju. Ne bude li dostojna, neka se mir vaš k vama vrati.

\VS{14}Gdje vas ne prime i ne poslušaju riječi vaših, iziđite iz kuće ili grada toga i prašinu otresite sa svojih nogu.

\VS{15}Zaista, kažem vam, lakše će biti zemlji sodomskoj i gomorskoj na Dan sudnji negoli gradu tomu.”

\VS{16}“Evo, ja vas šaljem kao ovce među vukove. Budite dakle mudri kao zmije, a bezazleni kao golubovi!

\VS{17}Čuvajte se ljudi, jer će vas predavati vijećima i po svojim će vas sinagogama bičevati.

\VS{18}Pred upravitelje i kraljeve vodit će vas poradi mene, za svjedočanstvo njima i poganima.

\VS{19}Kad vas predadu, ne budite zabrinuti kako ili što ćete govoriti. Dat će vam se u onaj čas što ćete govoriti.

\VS{20}Ta ne govorite to vi, nego Duh Oca vašega govori u vama!”

\VS{21}“Brat će brata predavati na smrt i otac dijete. Djeca će ustajati na roditelje i ubijati ih.

\VS{22}Svi će vas zamrziti zbog imena moga. Ali tko ustraje do svršetka, bit će spašen.”

\VS{23}“Kad vas stanu progoniti u jednom gradu, bježite u drugi. Zaista, kažem vam, nećete obići gradova izraelskih prije nego što dođe Sin Čovječji.”

\VS{24}“Nije učenik nad učiteljem niti sluga nad gospodarom svojim.

\VS{25}Dosta je da učenik bude kao njegov učitelj i sluga kao njegov gospodar. Ako su domaćina Beelzebulom nazvali, koliko će više njegove ukućane?”

\VS{26}“Ne bojte ih se dakle. Ta ništa nije skriveno što se neće otkriti ni tajno što se neće doznati.

\VS{27}Što vam govorim u tami, recite na svjetlu; i što na uho čujete, propovijedajte na krovovima.”

\VS{28}“Ne bojte se onih koji ubijaju tijelo, ali duše ne mogu ubiti. Bojte se više onoga koji može i dušu i tijelo pogubiti u paklu.”

\VS{29}“Ne prodaju li se dva vrapca za novčić? Pa ipak ni jedan od njih ne pada na zemlju bez Oca vašega.

\VS{30}A vama su i vlasi na glavi sve izbrojene.

\VS{31}Ne bojte se dakle! Vredniji ste nego mnogo vrabaca.”

\VS{32}“Tko god se, dakle, prizna mojim pred ljudima, priznat ću se i ja njegovim pred Ocem, koji je na nebesima.

\VS{33}A tko se odreče mene pred ljudima, odreći ću se i ja njega pred svojim Ocem, koji je na nebesima.”

\VS{34}“Ne mislite da sam došao mir donijeti na zemlju. Ne, nisam došao donijeti mir, nego mač.

\VS{35}Ta došao sam rastaviti čovjeka od oca njegova i kćer od majke njezine i snahu od svekrve njezine;

\VS{36}i neprijatelji će čovjeku biti ukućani njegovi.

\VS{37}“Tko ljubi oca ili majku više nego mene, nije mene dostojan. Tko ljubi sina ili kćer više nego mene, nije mene dostojan.

\VS{38}Tko ne uzme svoga križa i ne pođe za mnom, nije mene dostojan.

\VS{39}Tko nađe život svoj, izgubit će ga, a tko izgubi svoj život poradi mene, naći će ga.”

\VS{40}“Tko vas prima, mene prima; a tko prima mene, prima onoga koji je mene poslao.

\VS{41}Tko prima proroka jer je prorok, primit će plaću proročku; tko prima pravednika jer je pravednik, primit će plaću pravedničku.

\VS{42}Tko napoji jednoga od ovih najmanjih samo čašom hladne vode zato što je moj učenik, zaista, kažem vam, neće mu propasti plaća.”



\par }\Chap{11}{\PP \VerseOne{1}Pošto Isus završi upućivati dvanaestoricu učenika, ode odande naučavati i propovijedati po njihovim gradovima.

\VS{2}A kad Ivan u tamnici doču za djela Kristova, posla svoje učenike

\VS{3}da ga upitaju: “Jesi li ti Onaj koji ima doći ili drugoga da čekamo?”

\VS{4}Isus im odgovori: “Pođite i javite Ivanu što ste čuli i vidjeli:

\VS{5}Slijepi progledaju, hromi hode, gubavi se čiste, gluhi čuju, mrtvi ustaju, siromasima se navješćuje Evanđelje.

\VS{6}I blago onom tko se ne sablazni o mene.”

\VS{7}Kad oni odoše, poče Isus govoriti mnoštvu o Ivanu: “Što ste izišli u pustinju gledati? Trsku koju vjetar ljulja?

\VS{8}Ili što ste izišli vidjeti? Čovjeka u mekušasto odjevena? Eno, oni što se mekušasto nose po kraljevskim su dvorima.

\VS{9}Ili što ste izišli? Vidjeti proroka? Da, kažem vam, i više nego proroka.

\VS{10}On je onaj o kome je pisano: Evo, ja šaljem glasnika svoga pred licem tvojim da pripravi put pred tobom.

\VS{11}Zaista, kažem vam, između rođenih od žene ne usta veći od Ivana Krstitelja. A ipak, i najmanji u kraljevstvu nebeskom veći je od njega!

\VS{12}A od dana Ivana Krstitelja do sada kraljevstvo nebesko silom se probija i siloviti ga grabe.

\VS{13}Uistinu, svi proroci i Zakon prorokovahu do Ivana.

\VS{14}Zapravo ako hoćete: on je Ilija koji ima doći.”

\VS{15}“Tko ima uši, neka čuje.”

\VS{16}“A komu da prispodobim ovaj naraštaj? Nalik je djeci što sjede na trgovima pa jedni drugima dovikuju:

\VS{17}'Zasvirasmo vam i ne zaigraste, zakukasmo i ne zaplakaste.'”

\VS{18}“Doista, dođe Ivan. Nije jeo ni pio, a govori se: 'Ðavla ima.'

\VS{19}Dođe Sin Čovječji koji jede i pije, a govori se: 'Gle, izjelice i vinopije, prijatelja carinika i grešnika!' Ali opravda se Mudrost djelima svojim.”

\VS{20}Tada stane prekoravati gradove u kojima se dogodilo najviše njegovih čudesa, a oni se ne obratiše:

\VS{21}“Jao tebi, Korozaine! Jao tebi, Betsaido! Da su se u Tiru i Sidonu zbila čudesa koja su se dogodila u vama, odavna bi se već oni u kostrijeti i pepelu bili obratili.

\VS{22}Ali kažem vam: Tiru i Sidonu bit će na Dan sudnji lakše negoli vama.”

\VS{23}“I ti, Kafarnaume! Zar ćeš se do neba uzvisiti? Do u Podzemlje ćeš se strovaliti! Doista, da su se u Sodomi zbila čudesa koja su se dogodila u tebi, ostala bi ona do danas.

\VS{24}Ali kažem vam: Zemlji će sodomskoj biti na Dan sudnji lakše nego tebi.”

\VS{25}U ono vrijeme reče Isus: “Slavim te, Oče, Gospodaru neba i zemlje, što si ovo sakrio od mudrih i umnih, a objavio malenima.

\VS{26}Da, Oče, tako se tebi svidjelo.

\VS{27}Sve je meni predao Otac moj i nitko ne pozna Sina doli Otac niti tko pozna Oca doli Sin i onaj kome Sin hoće objaviti.”

\VS{28}“Dođite k meni svi koji ste izmoreni i opterećeni i ja ću vas odmoriti.

\VS{29}Uzmite jaram moj na sebe, učite se od mene jer sam krotka i ponizna srca i naći ćete spokoj dušama svojim.

\VS{30}Uistinu, jaram je moj sladak i breme moje lako.”



\par }\Chap{12}{\PP \VerseOne{1}U ono vrijeme prolazio je Isus subotom kroz usjeve. Učenici su njegovi ogladnjeli te počeli trgati klasje i jesti.

\VS{2}Vidjevši to, farizeji mu rekoše: “Gle, učenici tvoji čine što nije dopušteno činiti subotom.”

\VS{3}On im reče: “Niste li čitali što učini David kad ogladnje on i njegovi pratioci?

\VS{4}Kako uđe u Dom Božji te pojedoše prinesene kruhove, a to ne bijaše slobodno jesti ni njemu ni njegovim pratiocima, nego samo svećenicima?

\VS{5}Ili zar niste čitali u Zakonu da subotom svećenici u Hramu krše subotu, a bez krivnje su?

\VS{6}A velim vam: veće od Hrama jest ovdje!

\VS{7}I kad biste razumjeli što ono znači: Milosrđe mi je milo, a ne žrtva, ne biste osudili ove nekrive.

\VS{8}Ta Sin Čovječji gospodar je subote!”

\VS{9}Otišavši odande, dođe u njihovu sinagogu,

\VS{10}kad gle čovjeka s usahlom rukom. A oni upitaše Isusa da bi ga mogli optužiti: “Je li dopušteno subotom liječiti?”

\VS{11}On im reče: “Tko to od vas jedinu ovcu koju ima ne bi subotom prihvatio i izvadio kad bi mu upala u jamu?

\VS{12}A koliko je čovjek vredniji od ovce! Tako, slobodno je subotom činiti dobro!”

\VS{13}Tada reče čovjeku: “Ispruži ruku!” On je ispruži, i - ruka mu zdrava kao i druga!

\VS{14}A farizeji iziđoše i održaše vijećanje protiv njega, kako da ga pogube.

\VS{15}Kad Isus to dozna, ukloni se odande. Za njim je išlo mnoštvo. On ih sve ozdravi

\VS{16}i poprijeti im da ga ne prokazuju -

\VS{17}da se ispuni što je rečeno po Izaiji proroku:

\VS{18}Evo Sluge mojega, koga sebi izabrah: mog ljubimca, miljenika duše moje! Stavit ću Duha svoga na njega: naviještat će pravo narodima;

\VS{19}preti se neće, neće bučiti, glas mu se neće čuti po trgovima;

\VS{20}trske stučene prelomiti neće, stijenja što tek tinja neće ugasiti - sve dok do pobjede ne izvede pravo.

\VS{21}Ime njegovo nada je narodima!

\VS{22}Tada mu donesoše opsjednuta, slijepa i nijema. I ozdravi ga te njemak progovori i progleda.

\VS{23}I sve ono mnoštvo zapanjeno govoraše: “Da ovo nije Sin Davidov?”

\VS{24}A farizeji čuvši to rekoše: “Ne može ovaj izgoniti đavle osim po Beelzebulu, poglavici đavolskom.”

\VS{25}A on, znajući njihove misli, reče im: “Svako kraljevstvo u sebi razdijeljeno opustjet će i svaki grad ili kuća u sebi razdijeljena neće opstati.

\VS{26}Ako Sotona Sotonu izgoni, u sebi je razdijeljen. Kako će dakle opstati kraljevstvo njegovo?

\VS{27}I ako ja po Beelzebulu izgonim đavle, po kome ih sinovi vaši izgone? Zato će vam oni biti suci.

\VS{28}Ali ako ja po Duhu Božjem izgonim đavle, zbilja je došlo k vama kraljevstvo Božje.”

\VS{29}“Ili kako bi tko mogao ući u kuću jakoga i oplijeniti mu pokućstvo ako prije ne sveže jakoga? Tada će mu kuću oplijeniti.”

\VS{30}“Tko nije sa mnom, protiv mene je, i tko ne sabire sa mnom, rasipa.”

\VS{31}“Zato kažem vam: svaki će se grijeh i bogohulstvo oprostiti ljudima, ali rekne li tko bogohulstvo protiv Duha, neće se oprostiti.

\VS{32}I rekne li tko riječ protiv Sina Čovječjega, oprostit će mu se. Ali tko rekne protiv Duha Svetoga, neće mu se oprostiti ni na ovom svijetu ni u budućem.”

\VS{33}“Ili uzmite: dobro stablo i plod mu je dobar. Ili uzmite: trulo stablo i plod mu je truo. Ta po plodu se stablo poznaje.

\VS{34}Leglo gujinje! Kako možete govoriti dobro kad ste opaki. Ta iz obilja srca usta govore!

\VS{35}Dobar čovjek iz riznice dobre vadi dobro, a zao čovjek iz riznice zle vadi zlo.

\VS{36}A kažem vam: za svaku bezrazložnu riječ koju ljudi reknu dat će račun na Dan sudnji.

\VS{37}Doista, tvoje će te riječi opravdati i tvoje će te riječi osuditi.”

\VS{38}Jednom zapodjenuše s njime razgovor neki pismoznanci i farizeji: “Učitelju, htjeli bismo od tebe vidjeti znak.”

\VS{39}A on im odgovori: “Naraštaj opak i preljubnički znak traži, ali mu se znak neće dati doli znak Jone proroka.

\VS{40}Doista, kao što Jona bijaše u utrobi kitovoj tri dana i tri noći, tako će i Sin Čovječji biti u srcu zemlje tri dana i tri noći.

\VS{41}Ninivljani će ustati na Sudu zajedno s ovim naraštajem i osuditi ga jer se oni na propovijed Joninu obratiše, a evo, ovdje je i više od Jone!

\VS{42}Kraljica će Juga ustati na Sudu zajedno s ovim naraštajem i osuditi ga jer je s krajeva zemlje došla čuti mudrost Salomonovu, a evo, ovdje je i više od Salomona!”

\VS{43}“A kad nečisti duh iziđe iz čovjeka, luta bezvodnim mjestima tražeći spokoja, ali ne nalazi!

\VS{44}Tada rekne: 'Vratit ću se u kuću odakle iziđoh.' I došavši, nađe je praznu, pometenu i uređenu.

\VS{45}Tada ode i uzme sa sobom sedam drugih duhova, gorih od sebe, te uđu i nastane se ondje. Na kraju bude s onim čovjekom gore nego na početku. Tako će biti i s ovim opakim naraštajem.”

\VS{46}Dok on još govoraše mnoštvu, eto majke i braće njegove. Stajahu vani tražeći da s njime govore.

\VS{47}Reče mu netko: “Evo majke tvoje i braće tvoje, vani stoje i traže da s tobom govore.”

\VS{48}Tomu koji mu to javi on odgovori: “Tko je majka moja, tko li braća moja?”

\VS{49}I pruži ruku prema učenicima: “Evo, reče, majke moje i braće moje!

\VS{50}Doista, tko god vrši volju Oca mojega, koji je na nebesima, taj mi je brat i sestra i majka.”



\par }\Chap{13}{\PP \VerseOne{1}Onoga dana Isus iziđe iz kuće i sjede uz more.

\VS{2}I nagrnu k njemu silan svijet te je morao ući u lađu: sjede, a sve ono mnoštvo stajaše na obali.

\VS{3}I zborio im je mnogo u prispodobama: “Gle, iziđe sijač sijati.

\VS{4}I dok je sijao, nešto zrnja pade uz put, dođoše ptice i pozobaše ga.

\VS{5}Nešto opet pade na kamenito tlo, gdje nemaše dosta zemlje, i odmah izniknu jer nemaše duboke zemlje.

\VS{6}A kad sunce ogranu, izgorje i jer nemaše korijena, osuši se.

\VS{7}Nešto opet pade u trnje, trnje uzraste i uguši ga.

\VS{8}Nešto napokon pade na dobru zemlju i davaše plod: jedno stostruk, drugo šezdesetostruk, treće tridesetostruk.”

\VS{9}“Tko ima uši, neka čuje!”

\VS{10}I pristupe učenici pa ga zapitaju: “Zašto im zboriš u prispodobama?”

\VS{11}On im odgovori: “Zato što je vama dano znati otajstva kraljevstva nebeskoga, a njima nije dano.

\VS{12}Doista, onomu tko ima dat će se i obilovat će, a onomu tko nema oduzet će se i ono što ima.

\VS{13}U prispodobama im zborim zato što gledajući ne vide i slušajući ne čuju i ne razumiju.”

\VS{14}“Tako se ispunja na njima proroštvo Izaijino koje govori: Slušat ćete, slušati - i nećete razumjeti; gledat ćete, gledati - i nećete vidjeti!

\VS{15}Jer usalilo se srce naroda ovoga: uši začepiše, oči zatvoriše da očima ne vide, ušima ne čuju, srcem ne razumiju te se ne obrate pa ih izliječim.

\VS{16}A blago vašim očima što vide, i ušima što slušaju.

\VS{17}Zaista, kažem vam, mnogi su proroci i pravednici željeli vidjeti što vi gledate, ali nisu vidjeli; i čuti što vi slušate, ali nisu čuli.”

\VS{18}“Vi, dakle, poslušajte prispodobu o sijaču.

\VS{19}Svakomu koji sluša Riječ o Kraljevstvu, a ne razumije, dolazi Zli te otima što mu je u srcu posijano. To je onaj uz put zasijan.

\VS{20}A zasijani na tlo kamenito - to je onaj koji čuje Riječ i odmah je s radošću prima,

\VS{21}ali nema u sebi korijena, nego je nestalan: kad zbog Riječi nastane nevolja ili progonstvo, odmah se pokoleba.

\VS{22}Zasijani u trnje - to je onaj koji sluša Riječ, ali briga vremenita i zavodljivost bogatstva uguše Riječ, te ona ostane bez ploda.

\VS{23}Zasijani na dobru zemlju - to je onaj koji Riječ sluša i razumije, pa onda, dakako, urodi i daje: jedan stostruko, jedan šezdesetostruko, a jedan tridesetostruko.”

\VS{24}Drugu im prispodobu iznese: “Kraljevstvo je nebesko kao kad čovjek posije dobro sjeme na svojoj njivi.

\VS{25}Dok su njegovi ljudi spavali, dođe njegov neprijatelj, posije posred žita kukolj i ode.

\VS{26}Kad usjev uzraste i isklasa, tada se pokaza i kukolj.

\VS{27}Sluge pristupe domaćinu pa mu reknu: 'Gospodaru, nisi li ti dobro sjeme posijao na svojoj njivi? Odakle onda kukolj?'

\VS{28}On im odgovori: 'Neprijatelj čovjek to učini.' Nato mu sluge kažu: 'Hoćeš li, dakle, da odemo pa da ga pokupimo?'

\VS{29}A on reče: 'Ne! Da ne biste sabirući kukolj iščupali zajedno s njim i pšenicu.

\VS{30}Pustite nek oboje raste do žetve. U vrijeme žetve reći ću žeteocima: Pokupite najprije kukolj i svežite ga u snopove da se spali, a žito skupite u moju žitnicu.'”

\VS{31}I drugu im prispodobu iznese: “Kraljevstvo je nebesko kao kad čovjek uze gorušičino zrno i posija ga na svojoj njivi.

\VS{32}Ono je doduše najmanje od svega sjemenja, ali kad uzraste, veće je od svega povrća. Razvije se u stablo te dolaze ptice nebeske i gnijezde mu se po granama.”

\VS{33}I drugu im kaza prispodobu: “Kraljevstvo je nebesko kao kad žena uze kvasac i zamijesi ga u tri mjere brašna dok sve ne uskisne.”

\VS{34}Sve je to Isus mnoštvu zborio u prispodobama. I ništa im nije zborio bez prispodoba -

\VS{35}da se ispuni što je rečeno po proroku: Otvorit ću u prispodobama usta svoja, iznijet ću što je sakriveno od postanka svijeta.

\VS{36}Tada otpusti mnoštvo i uđe u kuću. Pristupe mu učenici govoreći: “Razjasni nam prispodobu o kukolju na njivi.”

\VS{37}On odgovori: “Sijač dobroga sjemena jest Sin Čovječji.

\VS{38}Njiva je svijet. Dobro sjeme sinovi su Kraljevstva, a kukolj sinovi Zloga.

\VS{39}Neprijatelj koji ga posija jest đavao. Žetva je svršetak svijeta, a žeteoci anđeli.

\VS{40}Kao što se kukolj sabire i ognjem sažiže, tako će biti na svršetku svijeta.

\VS{41}Sin će Čovječji poslati svoje anđele da pokupe iz njegova kraljevstva sve zavodnike i bezakonike

\VS{42}i bace ih u peć ognjenu, gdje će biti plač i škrgut zubi.

\VS{43}Tada će pravednici zasjati poput sunca u kraljevstvu Oca svojega.” “Tko ima uši, neka čuje!”

\VS{44}“Kraljevstvo je nebesko kao kad je blago skriveno na njivi: čovjek ga pronađe, sakrije, sav radostan ode, proda sve što ima i kupi tu njivu.”

\VS{45}“Nadalje, kraljevstvo je nebesko kao kad trgovac traga za lijepim biserjem:

\VS{46}pronađe jedan dragocjeni biser, ode, rasproda sve što ima i kupi ga.”

\VS{47}“Nadalje, kraljevstvo je nebesko kao kad mreža bačena u more zahvati svakovrsne ribe.

\VS{48}Kad se napuni, izvuku je na obalu, sjednu i skupe dobre u posude, a loše izbace.

\VS{49}Tako će biti na svršetku svijeta. Izići će anđeli, odijeliti zle od pravednih

\VS{50}i baciti ih u peć ognjenu, gdje će biti plač i škrgut zubi.”

\VS{51}“Jeste li sve ovo razumjeli?” Odgovore mu: “Jesmo.”

\VS{52}A on će im: “Stoga svaki pismoznanac upućen u kraljevstvo nebesko sličan je čovjeku domaćinu koji iz svoje riznice iznosi novo i staro.”

\VS{53}Kad Isus završi sve ove prispodobe, ode odande.

\VS{54}I dođe u svoj zavičaj. Naučavaše ih u njihovoj sinagogi te zapanjeni govorahu: “Odakle ovomu ta mudrost i te čudesne sile?

\VS{55}Nije li ovo drvodjeljin sin? Nije li mu majka Marija, a braća Jakov, i Josip, i Šimun, i Juda?

\VS{56}I sestre mu nisu li sve među nama? Odakle mu sve to?”

\VS{57}I sablažnjavahu se o njega. A Isus im reče: “Nije prorok bez časti doli u svom zavičaju i u svom domu.”

\VS{58}I ne učini ondje mnogo čudesa zbog njihove nevjere.



\par }\Chap{14}{\PP \VerseOne{1}U ono vrijeme doču Herod tetrarh za Isusa

\VS{2}pa reče svojim slugama: “To je Ivan Krstitelj! On uskrsnu od mrtvih i zato čudesne sile djeluju u njemu.”

\VS{3}Herod doista bijaše uhitio Ivana te ga svezana bacio u tamnicu zbog Herodijade, žene brata svoga Filipa.

\VS{4}Jer Ivan mu govoraše: “Ne smiješ je imati!”

\VS{5}Htjede ga ubiti, ali se bojao naroda jer su ga smatrali prorokom.

\VS{6}Na Herodov rođendan zaplesa kći Herodijadina pred svima i svidje se Herodu.

\VS{7}Zato se zakle dati joj što god zaište.

\VS{8}A ona nagovorena od matere: “Daj mi, reče, ovdje na pladnju glavu Ivana Krstitelja.”

\VS{9}Ražalosti se kralj, ali zbog zakletve i sustolnika zapovjedi da se dade.

\VS{10}Posla odrubiti glavu Ivanu u tamnici.

\VS{11}I doniješe glavu njegovu na pladnju, dadoše djevojci, a ona je odnije materi.

\VS{12}A učenici njegovi dođu, uzmu njegovo tijelo i pokopaju ga pa odu i jave Isusu.

\VS{13}Kad je Isus to čuo, povuče se odande lađom na samotno mjesto, u osamu. Dočuo to narod pa pohrli pješice za njim iz gradova.

\VS{14}Kad on iziđe, vidje silan svijet, sažali mu se nad njim te izliječi njegove bolesnike.

\VS{15}Uvečer mu pristupe učenici pa mu reknu: “Pust je ovo kraj i već je kasno. Otpusti dakle svijet: neka odu po selima kupiti hrane.”

\VS{16}A Isus im reče: “Ne treba da idu, dajte im vi jesti.”

\VS{17}Oni mu kažu: “Nemamo ovdje ništa osim pet kruhova i dvije ribe.”

\VS{18}A on će im: “Donesite mi ih ovamo.”

\VS{19}I zapovjedi da mnoštvo posjeda po travi. On uze pet kruhova i dvije ribe, pogleda na nebo, izreče blagoslov pa razlomi i dade kruhove učenicima, a učenici mnoštvu.

\VS{20}I jeli su svi i nasitili se. Od preteklih ulomaka nakupiše dvanaest punih košara.

\VS{21}A blagovalo je oko pet tisuća muškaraca, osim žena i djece.

\VS{22}I odmah prisili učenike da uđu u lađu i da se prebace prijeko dok on otpusti mnoštvo.

\VS{23}A pošto otpusti mnoštvo, uziđe na goru, nasamo, da se pomoli. Uvečer bijaše ondje sam.

\VS{24}Lađa se već mnogo stadija bila ostisla od kraja, šibana valovima. Bijaše protivan vjetar.

\VS{25}O četvrtoj noćnoj straži dođe on k njima hodeći po moru.

\VS{26}A učenici ugledavši ga kako hodi po moru, prestrašeni rekoše: “Utvara!” I od straha kriknuše.

\VS{27}Isus im odmah progovori: “Hrabro samo! Ja sam! Ne bojte se!”

\VS{28}Petar prihvati i reče: “Gospodine, ako si ti, zapovjedi mi da dođem k tebi po vodi!”

\VS{29}A on mu reče: “Dođi!” I Petar siđe s lađe te, hodeći po vodi, pođe k Isusu.

\VS{30}Ali kad spazi vjetar, poplaši se, počne tonuti te krikne: “Gospodine, spasi me!”

\VS{31}Isus odmah pruži ruku, dohvati ga i kaže mu: “Malovjerni, zašto si posumnjao?”

\VS{32}Kad uđoše u lađu, utihnu vjetar.

\VS{33}A oni na lađi poklone mu se ničice govoreći: “Uistinu, ti si Sin Božji!”

\VS{34}Pošto preploviše, dođu na kraj, u Genezaret.

\VS{35}I ljudi ga onoga kraja prepoznaju pa razglase po svoj onoj okolici. I donošahu mu sve bolesnike

\VS{36}te ga moljahu da se samo dotaknu skuta njegove haljine. I koji bi se dotakli, ozdravili bi.



\par }\Chap{15}{\PP \VerseOne{1}Tada pristupe Isusu farizeji i pismoznanci iz Jeruzalema govoreći:

\VS{2}“Zašto tvoji učenici prestupaju predaju starih? Ne umivaju ruku prije jela!”

\VS{3}On im odgovori: “A zašto vi prestupate zapovijed Božju radi svoje predaje?

\VS{4}Ta reče Bog: Poštuj oca i majku! I: Tko prokune oca ili majku, smrću neka se kazni!

\VS{5}A vi velite: 'Rekne li tko ocu ili majci: Pomoć koja te od mene ide neka bude sveti dar,

\VS{6}ne treba da poštuje oca svoga ni majku svoju.' Tako dokinuste riječ Božju radi svoje predaje.

\VS{7}Licemjeri, dobro prorokova o vama Izaija:

\VS{8}Narod me ovaj usnama časti, a srce mu je daleko od mene.

\VS{9}Uzalud me štuju naučavajući nauke - uredbe ljudske.”

\VS{10}Tada dozove mnoštvo i reče: “Slušajte i razumijte!

\VS{11}Ne onečišćuje čovjeka što ulazi u usta, nego što iz usta izlazi - to čovjeka onečišćuje.”

\VS{12}Tada pristupe k njemu učenici i kažu mu: “Znaš li da su se farizeji sablaznili kad su čuli tu riječ?”

\VS{13}On im odgovori: “Svaki nasad koji ne posadi Otac moj nebeski iskorijenit će se.

\VS{14}Pustite ih! Slijepi su, vođe slijepaca! A ako slijepac slijepca vodi, obojica će u jamu pasti.”

\VS{15}Petar prihvati i reče mu: “Protumači nam tu prispodobu!”

\VS{16}A on reče: “I vi još uvijek ne razumijete?

\VS{17}Ne shvaćate li: sve što ulazi na usta, ide u trbuh te se izbacuje u zahod.

\VS{18}Naprotiv, što iz usta izlazi, iz srca izvire i to onečišćuje čovjeka.

\VS{19}Ta iz srca izviru opake namisli, ubojstva, preljubi, bludništva, krađe, lažna svjedočanstva, psovke.

\VS{20}To onečišćuje čovjeka; a jesti neopranih ruku ne onečišćuje čovjeka.”

\VS{21}Isus zatim ode odande i povuče se u krajeve tirske i sidonske.

\VS{22}I gle: žena neka, Kanaanka iz onih krajeva, iziđe vičući: “Smiluj mi se, Gospodine, Sine Davidov! Kći mi je teško opsjednuta!”

\VS{23}Ali on joj ne uzvrati ni riječi. Pristupe mu na to učenici te ga moljahu: “Udovolji joj jer viče za nama.”

\VS{24}On odgovori: “Poslan sam samo k izgubljenim ovcama doma Izraelova.”

\VS{25}Ali ona priđe, pokloni mu se ničice i kaže: “Gospodine, pomozi mi!”

\VS{26}On odgovori: “Ne priliči uzeti kruh djeci i baciti ga psićima.”

\VS{27}A ona će: “Da, Gospodine! Ali psići jedu od mrvica što padaju sa stola njihovih gospodara!”

\VS{28}Tada joj Isus reče: “O ženo! Velika je vjera tvoja! Neka ti bude kako želiš.” I ozdravi joj kći toga časa.

\VS{29}Otišavši odande, dođe Isus do Galilejskog mora, uziđe na goru i sjede ondje.

\VS{30}Tada nagrnu k njemu silan svijet s hromima, kljastima, slijepima, nijemima i mnogima drugima. Polože mu ih do nogu, a on ih izliječi.

\VS{31}Gledajući kako su nijemi progovorili, kljasti ozdravili, hromi prohodali, slijepi progledali, divilo se mnoštvo i slavilo Boga Izraelova.

\VS{32}A Isus dozva svoje učenike pa im reče: “Žao mi je naroda jer su već tri dana uza me, a nemaju što jesti. Otpraviti ih gladne neću da ne klonu putem.”

\VS{33}Kažu mu učenici: “Odakle nam u pustinji toliko kruha da nahranimo toliko mnoštvo?”

\VS{34}A Isus im reče: “Koliko kruhova imate?” Oni će: “Sedam, i malo riba.”

\VS{35}Nato zapovjedi mnoštvu da posjeda po zemlji,

\VS{36}uze sedam kruhova i ribe, zahvali, razlomi i davaše učenicima, a učenici mnoštvu.

\VS{37}I jeli su i nasitili se. A od preteklih ulomaka nakupiše sedam punih košara.

\VS{38}A blagovalo je četiri tisuće muškaraca, osim žena i djece.

\VS{39}Tada otpusti mnoštvo, uđe u lađu i ode u kraj magadanski.



\par }\Chap{16}{\PP \VerseOne{1}Pristupe k njemu farizeji i saduceji. Iskušavajući ga, zatraže da im pokaže kakav znak s neba.

\VS{2}On im odgovori: “Uvečer govorite: 'Bit će vedro, nebo se žari.'

\VS{3}A ujutro: 'Danas će nevrijeme, nebo se tamno zacrvenjelo.' Lice neba znadete rasuditi, a znakove vremena ne znate.

\VS{4}Naraštaj opak i preljubnički znak traži, ali mu se znak neće dati doli znak Jonin.” Tada ih ostavi i ode.

\VS{5}Učenici dođoše prijeko, a zaboraviše ponijeti kruha.

\VS{6}A Isus im reče: “Pazite, čuvajte se kvasca farizejskog i saducejskog!”

\VS{7}Oni zamišljeni među sobom govorahu: “Kruha ne ponijesmo.”

\VS{8}Zamijetio to Isus pa reče: “Što ste zamišljeni, malovjerni, da kruha nemate?

\VS{9}Zar još ne shvaćate, ne sjećate li se onih pet kruhova na pet tisuća i koliko košara nakupiste?

\VS{10}I onih sedam kruhova na četiri tisuće i koliko košara nakupiste?

\VS{11}Kako onda ne shvaćate da vam to ne rekoh o kruhu? Nego, čuvajte se kvasca farizejskog i saducejskog.”

\VS{12}Tada razumješe kako im ne reče da se čuvaju kvasca krušnoga, nego nauka farizejskog i saducejskoga.

\VS{13}Kad Isus dođe u krajeve Cezareje Filipove, upita učenike: “Što govore ljudi, tko je Sin Čovječji?”

\VS{14}Oni rekoše: “Jedni da je Ivan Krstitelj; drugi da je Ilija; treći opet da je Jeremija ili koji od proroka.”

\VS{15}Kaže im: “A vi, što vi kažete, tko sam ja?”

\VS{16}Šimun Petar prihvati i reče: “Ti si Krist-Pomazanik, Sin Boga živoga.”

\VS{17}Nato Isus reče njemu: “Blago tebi, Šimune, sine Jonin, jer ti to ne objavi tijelo i krv, nego Otac moj, koji je na nebesima.

\VS{18}A ja tebi kažem: Ti si Petar-Stijena i na toj stijeni sagradit ću Crkvu svoju i vrata paklena neće je nadvladati.

\VS{19}Tebi ću dati ključeve kraljevstva nebeskoga, pa što god svežeš na zemlji, bit će svezano na nebesima; a što god odriješiš na zemlji, bit će odriješeno na nebesima.”

\VS{20}Tada zaprijeti učenicima neka nikomu ne reknu da je on Krist.

\VS{21}Otada poče Isus upućivati učenike kako treba da pođe u Jeruzalem, da mnogo pretrpi od starješina, glavara svećeničkih i pismoznanaca, da bude ubijen i treći dan da uskrsne.

\VS{22}Petar ga uze na stranu i poče odvraćati: “Bože sačuvaj, Gospodine! Ne, to se tebi ne smije dogoditi!”

\VS{23}Isus se okrene i reče Petru: “Nosi se od mene, sotono! Sablazan si mi jer ti nije na pameti što je Božje, nego što je ljudsko!”

\VS{24}Tada Isus reče svojim učenicima: “Hoće li tko za mnom, neka se odrekne samoga sebe, neka uzme svoj križ i neka ide za mnom.

\VS{25}Tko hoće život svoj spasiti, izgubit će ga, a tko izgubi život svoj poradi mena, naći će ga.

\VS{26}Ta što će koristiti čovjeku ako sav svijet stekne, a životu svojemu naudi? Ili što će čovjek dati u zamjenu za život svoj?

\VS{27}Doći će, doista, Sin Čovječji u slavi Oca svoga s anđelima svojim i tada će naplatiti svakomu po djelima njegovim.”

\VS{28}“Zaista, kažem vam, neki od ovdje nazočnih neće okusiti smrti dok ne vide Sina Čovječjega gdje dolazi sa svojim kraljevstvom.”



\par }\Chap{17}{\PP \VerseOne{1}Nakon šest dana uze Isus sa sobom Petra, Jakova i Ivana, brata njegova, te ih povede na goru visoku, u osamu,

\VS{2}i preobrazi se pred njima. I zasja mu lice kao sunce, a haljine mu postadoše bijele kao svjetlost.

\VS{3}I gle: ukazaše im se Mojsije i Ilija te razgovarahu s njime.

\VS{4}A Petar prihvati i reče Isusu: “Gospodine, dobro nam je ovdje biti. Ako hoćeš, načinit ću ovdje tri sjenice, tebi jednu, Mojsiju jednu i Iliji jednu.”

\VS{5}Dok je on još govorio, gle, svijetao ih oblak zasjeni, a glas iz oblaka govoraše: “Ovo je Sin moj, Ljubljeni! U njemu mi sva milina! Slušajte ga!”

\VS{6}Čuvši glas, učenici padoše licem na zemlju i silno se prestrašiše.

\VS{7}Pristupi k njima Isus, dotakne ih i reče: “Ustanite, ne bojte se!”

\VS{8}Podigoše oči, ali ne vidješe nikoga doli Isusa sama.

\VS{9}Dok su silazili s gore, zapovjedi im Isus: “Nikomu ne kazujte viđenje dok Sin Čovječji od mrtvih ne uskrsne.”

\VS{10}Upitaše ga učenici: “Što dakle pismoznanci govore da prije treba da dođe Ilija?”

\VS{11}On im odgovori: “Ilija će doduše doći i sve obnoviti.

\VS{12}No velim vam: Ilija je već došao, ali ga ne upoznaše, već učiniše s njim što im se prohtjelo. Tako je i Sinu Čovječjemu trpjeti od njih.”

\VS{13}Tada razumješe učenici da im to reče o Ivanu Krstitelju.

\VS{14}Kada dođoše k mnoštvu, pristupi mu čovjek, padne pred njim na koljena

\VS{15}i reče: “Gospodine, smiluj se sinu mojemu jer je mjesečar i zlo mu je. Često doista pada u oganj i često u vodu.

\VS{16}Dovedoh ga tvojim učenicima i ne mogoše ga izliječiti.”

\VS{17}A Isus odgovori: “O rode nevjerni i opaki! Dokle mi je biti s vama! Dokle li vas podnositi! Dovedite mi ga ovamo!”

\VS{18}I zaprijeti Isus zloduhu te on iziđe iz njega. I ozdravi dječak toga časa.

\VS{19}Tada učenici pristupiše nasamo k Isusu i rekoše: “Zašto ga mi ne mogosmo izagnati?”

\VS{20}Kaže im: “Zbog vaše malovjernosti. Zaista, kažem vam, ako imadnete vjere koliko je zrno gorušičino te reknete ovoj gori: 'Premjesti se odavde onamo!', premjestit će se i ništa vam neće biti nemoguće.”

\VS{21}\#

\VS{22}A kad su se skupili u Galileji, reče im Isus: “Sin Čovječji ima biti predan ljudima u ruke

\VS{23}i ubit će ga, ali on će treći dan uskrsnuti.” I ožalostiše se silno.

\VS{24}Kad stigoše u Kafarnaum, pristupe Petru oni što ubiru dvodrahme pa mu rekoše: “Učitelj vaš ne plaća dvodrahme?”

\VS{25}“Plaća”, odgovori. A kad on uđe u kuću, pretekne ga Isus: “Što ti se čini, Šimune? Kraljevi zemaljski od koga ubiru carinu ili porez? Od svojih sinova ili od tuđih?”

\VS{26}Kad on odgovori: “Od tuđih!”, reče mu Isus: “Sinovi su, dakle, oslobođeni.

\VS{27}Ali da ih ne sablaznimo, pođi k moru, baci udicu i prvu ribu koja naiđe uzmi, otvori joj usta i naći ćeš stater. Uzmi ga pa im ga podaj za me i za se.”



\par }\Chap{18}{\PP \VerseOne{1}U onaj čas pristupe učenici Isusu pa ga zapitaju: “Tko je, dakle, najveći u kraljevstvu nebeskom?”

\VS{2}On dozove dijete, postavi ga posred njih

\VS{3}i reče: “Zaista, kažem vam, ako se ne obratite i ne postanete kao djeca, nećete ući u kraljevstvo nebesko.

\VS{4}Tko god se dakle ponizi kao ovo dijete, taj je najveći u kraljevstvu nebeskom.

\VS{5}I tko primi jedno ovakvo dijete u moje ime, mene prima.”

\VS{6}“Onomu, naprotiv, tko bi sablaznio jednoga od ovih najmanjih što vjeruju u mene bilo bi bolje da mu se o vrat objesi mlinski kamen pa da potone u dubinu morsku.”

\VS{7}“Jao svijetu od sablazni! Neizbježivo dolaze sablazni, ali jao čovjeku po kom dolazi sablazan.

\VS{8}Pa ako te ruka ili noga sablažnjava, odsijeci je i baci od sebe. Bolje ti je ući u život kljastu ili hromu, nego s obje ruke ili s obje noge biti bačen u oganj vječni.

\VS{9}I ako te oko sablažnjava, izvadi ga i baci od sebe. Bolje ti je jednooku u život ući, nego s oba oka biti bačen u pakao ognjeni.”

\VS{10}“Pazite da ne prezrete ni jednoga od ovih najmanjih jer, kažem vam, anđeli njihovi na nebu uvijek gledaju lice Oca mojega, koji je na nebesima.”

\VS{11}\#

\VS{12}“Što vam se čini? Ako neki čovjek imadne sto ovaca i jedna od njih zaluta, neće li on ostaviti onih devedeset i devet u gorama i poći u potragu za zalutalom?

\VS{13}Posreći li mu se te je nađe, zaista, kažem vam, raduje se zbog nje više nego zbog onih devedeset i devet koje nisu zalutale.

\VS{14}Tako ni Otac vaš, koji je na nebesima, neće da propadne ni jedan od ovih malenih.”

\VS{15}“Pogriješi li tvoj brat, idi i pokaraj ga nasamo.

\VS{16}Ako te posluša, stekao si brata. Ne posluša li te, uzmi sa sobom još jednoga ili dvojicu, neka na iskazu dvojice ili trojice svjedoka počiva svaka tvrdnja.

\VS{17}Ako ni njih ne posluša, reci Crkvi. Ako pak ni Crkve ne posluša, neka ti bude kao poganin i carinik.”

\VS{18}“Zaista, kažem vam, što god svežete na zemlji, bit će svezano na nebu; i što god odriješite na zemlji, bit će odriješeno na nebu.”

\VS{19}“Nadalje, kažem vam, ako dvojica od vas na zemlji jednodušno zaištu što mu drago, dat će im Otac moj, koji je na nebesima.

\VS{20}Jer gdje su dvojica ili trojica sabrana u moje ime, tu sam i ja među njima.”

\VS{21}Tada pristupi k njemu Petar i reče: “Gospodine, koliko puta da oprostim bratu svomu ako se ogriješi o mene? Do sedam puta?”

\VS{22}Kaže mu Isus: “Ne kažem ti do sedam puta, nego do sedamdeset puta sedam.”

\VS{23}“Stoga je kraljevstvo nebesko kao kad kralj odluči urediti račune sa slugama.

\VS{24}Kad započe obračunavati, dovedoše mu jednoga koji mu dugovaše deset tisuća talenata.

\VS{25}Kako nije imao odakle vratiti, zapovjedi gospodar da se proda on, žena mu i djeca i sve što ima te se podmiri dug.

\VS{26}Nato sluga padne ničice preda nj govoreći: 'Strpljenja imaj sa mnom, i sve ću ti vratiti.'

\VS{27}Gospodar se smilova tomu sluzi, otpusti ga i dug mu oprosti.”

\VS{28}“A kad taj isti sluga izađe, naiđe na jednoga svoga druga koji mu dugovaše sto denara. Uhvati ga i stane ga daviti govoreći: 'Vrati što si dužan!'

\VS{29}Drug padne preda nj i stane ga zaklinjati: 'Strpljenja imaj sa mnom i vratit ću ti.'

\VS{30}Ali on ne htjede, nego ode i baci ga u tamnicu dok mu ne vrati duga.”

\VS{31}“Kad njegovi drugovi vidješe što se dogodilo, silno ražalošćeni odoše i sve to dojaviše gospodaru.

\VS{32}Tada ga gospodar dozva i reče mu: 'Slugo opaki, sav sam ti onaj dug oprostio jer si me zamolio.

\VS{33}Nije li trebalo da se i ti smiluješ svome drugu, kao što sam se i ja tebi smilovao?'

\VS{34}I gospodar ga, rasrđen, preda mučiteljima dok mu ne vrati svega duga.

\VS{35}Tako će i Otac moj nebeski učiniti s vama ako svatko od srca ne oprosti svomu bratu.”



\par }\Chap{19}{\PP \VerseOne{1}Kad Isus završi ove besjede, ode iz Galileje i dođe u judejski kraj s onu stranu Jordana.

\VS{2}Za njim je išao silan svijet. Ondje ih izliječi.

\VS{3}Pristupe mu tada farizeji pa, da ga iskušaju, kažu: “Je li dopušteno otpustiti ženu s kojega god razloga?”

\VS{4}On odgovori: “Zar niste čitali: Stvoritelj od početka muško i žensko stvori ih

\VS{5}i reče: Stoga će čovjek ostaviti oca i majku da prione uza svoju ženu; i dvoje njih bit će jedno tijelo?

\VS{6}Tako više nisu dvoje, nego jedno tijelo. Što, dakle, Bog združi, čovjek neka ne rastavlja.”

\VS{7}Kažu mu: “Zašto onda Mojsije zapovjedi dati otpusno pismo i - otpustiti?”

\VS{8}Odgovori im: “Zbog tvrdoće srca vašega dopusti vam Mojsije otpustiti žene, ali od početka ne bijaše tako.

\VS{9}A ja vam kažem: Tko otpusti svoju ženu - osim zbog bludništva - pa se oženi drugom, čini preljub.”

\VS{10}Kažu mu učenici: “Ako je tako između muža i žene, bolje je ne ženiti se.”

\VS{11}A on im reče: “Ne shvaćaju toga svi, nego samo oni kojima je dano.

\VS{12}Doista, ima za ženidbu nesposobnih koji se takvi iz utrobe materine rodiše. Ima nesposobnih koje ljudi onesposobiše. A ima nesposobnih koji sami sebe onesposobiše poradi kraljevstva nebeskoga. Tko može shvatiti, neka shvati.”

\VS{13}Tada mu doniješe dječicu da na njih stavi ruke i pomoli se. A učenici im branili.

\VS{14}Nato će im Isus: “Pustite dječicu i ne priječite im k meni jer takvih je kraljevstvo nebesko!”

\VS{15}I položi ruke na njih pa krene odande.

\VS{16}I gle, pristupi mu netko i reče: “Učitelju, koje mi je dobro činiti da imam život vječni?”

\VS{17}A on mu reče: “Što me pitaš o dobrome? Jedan je samo dobar! Ali ako hoćeš u život ući, čuvaj zapovijedi.”

\VS{18}Upita ga: “Koje?” A Isus reče: Ne ubij! Ne čini preljuba! Ne ukradi! Ne svjedoči lažno!

\VS{19}Poštuj oca i majku! I ljubi svoga bližnjega kao sebe samoga!”

\VS{20}Kaže mu mladić: “Sve sam to čuvao. Što mi još nedostaje?”

\VS{21}Reče mu Isus: “Hoćeš li biti savršen, idi, prodaj što imaš i podaj siromasima pa ćeš imati blago na nebu. A onda dođi i idi za mnom.”

\VS{22}Na tu riječ ode mladić žalostan jer imaše velik imetak.

\VS{23}A Isus reče svojim učenicima: “Zaista, kažem vas, teško će bogataš u kraljevstvo nebesko.

\VS{24}Ponovno vam velim: Lakše je devi kroz uši iglene nego bogatašu u kraljevstvo Božje.”

\VS{25}Čuvši to, učenici se silno snebivahu govoreći: “Tko se onda može spasiti?”

\VS{26}A Isus upre u njih pogled pa im reče: “Ljudima je to nemoguće, ali Bogu je sve moguće.”

\VS{27}Tada Petar prihvati pa upita: “Evo, mi sve ostavismo i pođosmo za tobom. Što ćemo za to dobiti?”

\VS{28}Reče im Isus: “Zaista, kažem vam, vi koji pođoste za mnom, o preporodu, kad Sin Čovječji sjedne na prijestolje svoje slave, i vi ćete sjediti na dvanaest prijestolja i suditi dvanaest plemena Izraelovih.

\VS{29}I tko god ostavi kuće, ili braću, ili sestre, ili oca, ili majku, ili ženu, ili djecu, ili polja poradi imena mojega, stostruko će primiti i život vječni baštiniti.”

\VS{30}“A mnogi prvi bit će posljednji, i posljednji prvi.”



\par }\Chap{20}{\PP \VerseOne{1}“Kraljevstvo je nebesko kao kad domaćin rano ujutro izađe najmiti radnike u svoj vinograd.

\VS{2}Pogodi se s radnicima po denar na dan i pošalje ih u svoj vinograd.

\VS{3}Izađe i o trećoj uri i vidje druge gdje stoje na trgu besposleni

\VS{4}pa i njima reče: 'Idite i vi u moj vinograd pa što bude pravo, dat ću vam.'

\VS{5}I oni odoše. Izađe opet o šestoj i devetoj uri te učini isto tako.

\VS{6}A kad izađe o jedanaestoj uri, nađe druge gdje stoje i reče im: 'Zašto ovdje stojite vazdan besposleni?'

\VS{7}Kažu mu: 'Jer nas nitko ne najmi.' Reče im: 'Idite i vi u vinograd.'”

\VS{8}“Uvečer kaže gospodar vinograda svojemu upravitelju: 'Pozovi radnike i podaj im plaću počevši od posljednjih pa sve do prvih.'

\VS{9}Dođu tako oni od jedanaeste ure i prime po denar.

\VS{10}Pa kada dođu oni prvi, pomisle da će primiti više, ali i oni prime po denar.

\VS{11}A kad primiše, počeše mrmljati protiv domaćina:

\VS{12}'Ovi posljednji jednu su uru radili i izjednačio si ih s nama, koji smo podnosili svu tegobu dana i žegu.'”

\VS{13}“Nato on odgovori jednomu od njih: 'Prijatelju, ne činim ti krivo. Nisi li se pogodio sa mnom po denar?

\VS{14}Uzmi svoje pa idi. A ja hoću i ovomu posljednjemu dati kao i tebi.

\VS{15}Nije li mi slobodno činiti sa svojim što hoću? Ili zar je oko tvoje zlo što sam ja dobar?'”

\VS{16}“Tako će posljednji biti prvi, a prvi posljednji.”

\VS{17}Dok je Isus uzlazio u Jeruzalem, uze dvanaestoricu nasamo te im putem reče:

\VS{18}“Evo, uzlazimo u Jeruzalem i Sin Čovječji bit će predan glavarima svećeničkim i pismoznancima. Osudit će ga na smrt

\VS{19}i predati poganima da ga izrugaju, izbičuju i razapnu, ali on će treći dan uskrsnuti.”

\VS{20}Tada mu pristupi mati sinova Zebedejevih zajedno sa sinovima, pade ničice da od njega nešto zaište.

\VS{21}A on će joj: “Što želiš?” Kaže mu: “Reci da ova moja dva sina u tvome kraljevstvu sjednu uza te, jedan tebi zdesna, drugi slijeva.”

\VS{22}Isus odgovori: “Ne znate što ištete. Možete li piti čašu koju ću ja piti?” Kažu mu: “Možemo!”

\VS{23}A on im reče: “Čašu ćete moju doduše piti, ali sjesti meni zdesna ili slijeva - to nisam ja vlastan dati, to je onih kojima je pripravio moj Otac.”

\VS{24}Kada su to čula ostala desetorica, razgnjeve se na dva brata.

\VS{25}Zato ih Isus dozva i reče: “Znate da vladari gospoduju svojim narodima i velikaši njihovi drže ih pod vlašću.

\VS{26}Neće tako biti među vama! Naprotiv, tko hoće da među vama bude najveći, neka vam bude poslužitelj.

\VS{27}I tko god hoće da među vama bude prvi, neka vam bude sluga.”

\VS{28}“Tako i Sin Čovječji nije došao da bude služen, nego da služi i život svoj dade kao otkupninu za mnoge.”

\VS{29}Kad su izlazili iz Jerihona, pođe za njim silan svijet.

\VS{30}I gle, dva slijepca sjeđahu kraj puta. Čuvši da Isus prolazi, povikaše: “Gospodine, smiluj nam se, Sine Davidov!”

\VS{31}Mnoštvo ih ušutkivalo, ali oni još jače viknuše: “Gospodine, smiluj nam se, Sine Davidov!”

\VS{32}Isus se zaustavi, dozove ih i reče: “Što hoćete da vam učinim?”

\VS{33}Kažu mu: “Gospodine, da nam se otvore oči.”

\VS{34}Isus se ganut dotače njihovim očiju i oni odmah progledaše. I pođoše za njim.



\par }\Chap{21}{\PP \VerseOne{1}Kad se približiše Jeruzalemu te dođoše u Betfagu, na Maslinskoj gori, posla Isus dvojicu učenika

\VS{2}govoreći: “Pođite u selo pred vama i odmah ćete naći privezanu magaricu i uz nju magare. Odriješite ih i dovedite k meni.

\VS{3}Ako vam tko što rekne, recite: 'Gospodinu trebaju', i odmah će ih pustiti.”

\VS{4}To se dogodi da se ispuni što je rečeno po proroku:

\VS{5}Recite kćeri Sionskoj: Evo kralj ti tvoj dolazi, krotak, jašuć na magarcu, na magaretu, mladetu magaričinu.

\VS{6}Učenici odu i učine kako im naredi Isus.

\VS{7}Dovedu magaricu i magare te stave na njih haljine i Isus uzjaha na njih.

\VS{8}Silan svijet prostrije svoje haljine po putu, a drugi rezahu grane sa stabala i sterahu ih po putu.

\VS{9}Mnoštvo pak pred njim i za njim klicaše: “Hosana Sinu Davidovu! Blagoslovljen Onaj koji dolazi u ime Gospodnje! Hosana u visinama!”

\VS{10}Kad uđe u Jeruzalem, uskomešao se sav grad i govorio: “Tko je ovaj?”

\VS{11}A mnoštvo odgovaraše: “To je Prorok, Isus iz Nazareta galilejskoga.”

\VS{12}Isus uđe u Hram i izagna sve koji su prodavali i kupovali u Hramu. Mjenjačima isprevrta stolove i prodavačima golubova klupe.

\VS{13}Kaže im: “Pisamo je: Dom će se moj zvati Dom molitve, a vi od njega činite pećinu razbojničku.”

\VS{14}U Hramu mu priđoše slijepi i hromi i on ih ozdravi.

\VS{15}A kad glavari svećenički i pismoznanci vidješe čudesa koja učini i djecu što viču Hramom: “Hosana Sinu Davidovu!”, gnjevni

\VS{16}mu rekoše: “Čuješ li što ovi govore?” Kaže im Isus: “Da! A niste li čitali: Iz usta djece i dojenčadi sebi si pripravio hvalu?”

\VS{17}On ih ostavi, pođe iz grada u Betaniju te ondje prenoći.

\VS{18}Ujutro se vraćao u grad i ogladnje.

\VS{19}Ugleda smokvu kraj puta i priđe k njoj, ali ne nađe na njoj ništa osim lišća pa joj kaže: “Ne bilo više ploda s tebe dovijeka!” I smokva umah usahnu.

\VS{20}Vidjevši to, učenici se začude: “Kako umah smokva usahnu!”

\VS{21}Isus im odvrati: “Zaista, kažem vam, ako budete imali vjeru i ne posumnjate, činit ćete ne samo ovo sa smokvom, nego - reknete li i ovoj gori: 'Digni se i baci u more!', bit će tako.

\VS{22}I sve što zaištete u molitvi vjerujući, primit ćete.”

\VS{23}I uđe u Hram. Dok je naučavao, pristupiše mu glavari svećenički i starješine narodne te ga upitaše: “Kojom vlašću to činiš? Tko ti dade tu vlast?”

\VS{24}Isus im odgovori: “I ja ću vas jedno upitati. Ako mi na to odgovorite, ja ću vama kazati kojom vlašću ovo činim.

\VS{25}Krst Ivanov odakle li bijaše? Od Neba ili od ljudi?” A oni umovahu među sobom: “Reknemo li 'Od Neba', odvratit će nam: 'Zašto mu, dakle, ne povjerovaste?'

\VS{26}A reknemo li 'Od ljudi', strah nas je mnoštva. Ta svi Ivana smatraju prorokom.”

\VS{27}Zato odgovore Isusu: “Ne znamo.” I on njima reče: “Ni ja vama neću kazati kojom vlašću ovo činim.”

\VS{28}“A što vam se čini? Čovjek neki imao dva sina. Priđe prvomu i reče: 'Sinko, hajde danas na posao u vinograd!'

\VS{29}On odgovori: 'Neću!' No poslije se predomisli i ode.

\VS{30}Priđe i drugomu pa mu reče isto tako. A on odgovori: 'Evo me, gospodaru!' i ne ode.

\VS{31}Koji od te dvojice izvrši volju očevu?” Kažu: “Onaj prvi.” Nato će im Isus: “Zaista, kažem vam, carinici i bludnice pretekoše vas u kraljevstvo Božje!

\VS{32}Doista, Ivan dođe k vama putom pravednosti i vi mu ne povjerovaste, a carinici mu i bludnice povjerovaše. Vi pak, makar to vidjeste, ni kasnije se ne predomisliste da mu povjerujete.”

\VS{33}“Drugu prispodobu čujte! Bijaše neki domaćin koji posadi vinograd, ogradi ga ogradom, iskopa u njemu tijesak i podiže kulu pa ga iznajmi vinogradarima i otputova.

\VS{34}Kad se približilo vrijeme plodova, posla svoje sluge vinogradarima da uzmu njegov urod.

\VS{35}A vinogradari pograbe njegove sluge pa jednoga istukoše, drugog ubiše, a trećega kamenovaše.

\VS{36}I opet posla druge sluge, više njih nego prije, ali oni i s njima postupiše jednako.”

\VS{37}“Naposljetku posla k njima sina svoga misleći: 'Poštovat će mog sina.'

\VS{38}Ali kad vinogradari ugledaju sina, rekoše među sobom: 'Ovo je baštinik! Hajde da ga ubijemo i imat ćemo baštinu njegovu!'

\VS{39}I pograbe ga, izbace iz vinograda i ubiju.”

\VS{40}“Kada dakle dođe gospodar vinograda, što će učiniti s tim vinogradarima?”

\VS{41}Kažu mu: “Opake će nemilo pogubiti, a vinograd iznajmiti drugim vinogradarima što će mu davati urod u svoje vrijeme.”

\VS{42}Kaže im Isus: “Zar nikada niste čitali u Pismima: Kamen što ga odbaciše graditelji postade kamen zaglavni. Gospodnje je to djelo - kakvo čudo u očima našim!

\VS{43}Zato će se - kažem vam - oduzeti od vas kraljevstvo Božje i dat će se narodu koji donosi njegove plodove! (

\VS{44}I tko padne na taj kamen, smrskat će se, a na koga on padne, satrt će ga.)”

\VS{45}Kad su glavari svećenički i farizeji čuli te njegove prispodobe, razumjeli su da govori o njima.

\VS{46}I tražili su da ga uhvate, ali se pobojaše mnoštva jer ga je smatralo prorokom.



\par }\Chap{22}{\PP \VerseOne{1}Isus im ponovno prozbori u prispodobama:

\VS{2}“Kraljevstvo je nebesko kao kad neki kralj pripravi svadbu sinu svomu.

\VS{3}Posla sluge da pozovu uzvanike na svadbu. No oni ne htjedoše doći.

\VS{4}Opet posla druge sluge govoreći: 'Recite uzvanicima: Evo, objed sam ugotovio. Junci su moji i tovljenici poklani i sve pripravljeno. Dođite na svadbu!'”

\VS{5}“Ali oni ne mareći odoše - jedan na svoju njivu, drugi za svojom trgovinom.

\VS{6}Ostali uhvate njegove sluge, zlostave ih i ubiju.

\VS{7}Nato se kralj razgnjevi, posla svoju vojsku i pogubi one ubojice, a grad im spali.”

\VS{8}“Tada kaže slugama: 'Svadba je, evo, pripravljena ali uzvanici ne bijahu dostojni.

\VS{9}Pođite stoga na raskršća i koga god nađete, pozovite na svadbu!'”

\VS{10}“Sluge iziđoše na putove i sabraše sve koje nađoše - i zle i dobre. I svadbena se dvorana napuni gostiju.

\VS{11}Kad kralj uđe pogledati goste, spazi ondje čovjeka koji ne bijaše odjeven u svadbeno ruho.

\VS{12}Kaže mu: 'Prijatelju, kako si ovamo ušao bez svadbenoga ruha?' A on zanijemi.

\VS{13}Tada kralj reče poslužiteljima: 'Svežite mu ruke i noge i bacite ga van u tamu, gdje će biti plač i škrgut zubi.'

\VS{14}Doista, mnogo je zvanih, malo izabranih.”

\VS{15}Tada farizeji odoše i održaše vijeće kako da Isusa uhvate u riječi.

\VS{16}Pošalju k njemu svoje učenike s herodovcima da ga upitaju: “Učitelju! Znamo da si istinit te po istini putu Božjem učiš i ne mariš tko je tko jer nisi pristran.

\VS{17}Reci nam, dakle, što ti se čini: je li dopušteno dati porez caru ili nije?”

\VS{18}Znajući njihovu opakost, reče Isus: “Zašto me iskušavate, licemjeri?

\VS{19}Pokažite mi porezni novac!” Pružiše mu denar.

\VS{20}On ih upita: “Čija je ovo slika i natpis?”

\VS{21}Odgovore: “Carev.” Kaže im: “Podajte dakle caru carevo, a Bogu Božje.”

\VS{22}Čuvši to, zadive se pa ga ostave i odu.

\VS{23}Toga dana pristupiše k njemu saduceji, koji vele da nema uskrsnuća, i upitaše ga:

\VS{24}“Učitelju, Mojsije reče: Umre li tko bez djece, neka se njegov brat oženi njegovom ženom te podigne porod bratu svomu.

\VS{25}Bijaše tako u nas sedmero braće. Prvi se oženi i umrije bez poroda ostavivši ženu svom bratu.

\VS{26}Tako i drugi i treći, sve do sedmoga.

\VS{27}A nakon svih umrije i žena.

\VS{28}Kojemu će dakle od te sedmorice biti žena o uskrsnuću? Jer sva su je sedmorica imala.”

\VS{29}Odgovori im Isus: “U zabludi ste jer ne razumijete Pisama ni sile Božje.

\VS{30}Ta u uskrsnuću niti se žene niti udavaju, nego su kao anđeli na nebu.

\VS{31}A što se tiče uskrsnuća mrtvih, zar niste čitali što vam reče Bog:

\VS{32}Ja sam Bog Abrahamov, Bog Izakov i Bog Jakovljev? Nije on Bog mrtvih, nego živih!”

\VS{33}Čuvši to, mnoštvo osta zaneseno njegovim naukom.

\VS{34}A kad su farizeji čuli kako ušutka saduceje, okupiše se,

\VS{35}a jedan od njih, zakonoznanac, da ga iskuša, upita:

\VS{36}“Učitelju, koja ja zapovijed najveća u Zakonu?”

\VS{37}A on mu reče: “Ljubi Gospodina Boga svojega svim srcem svojim, i svom dušom svojom, i svim umom svojim.

\VS{38}To je najveća i prva zapovijed.

\VS{39}Druga, ovoj slična: Ljubi svoga bližnjega kao sebe samoga.

\VS{40}O tim dvjema zapovijedima visi sav Zakon i Proroci.”

\VS{41}Kad se farizeji skupiše, upita ih Isus:

\VS{42}“Što mislite o Kristu? Čiji je on sin?” Kažu mu: “Davidov.”

\VS{43}A on će njima: “Kako ga onda David u Duhu naziva Gospodinom, kad veli:

\VS{44}Reče Gospod Gospodinu mojemu: 'Sjedi mi zdesna dok ne položim neprijatelje tvoje za podnožje nogama tvojim?'

\VS{45}Ako ga dakle David naziva Gospodinom, kako mu je sin?”

\VS{46}I nitko mu nije mogao odgovoriti ni riječi, niti se od toga dana tko usudio upitati ga bilo što.



\par }\Chap{23}{\PP \VerseOne{1}Tada Isus prozbori mnoštvu i svojim učenicima:

\VS{2}“Na Mojsijevu stolicu zasjedoše pismoznanci i farizeji.

\VS{3}Činite dakle i obdržavajte sve što vam kažu, ali se nemojte ravnati po njihovim djelima jer govore, a ne čine.

\VS{4}Vežu i ljudima na pleća tovare teška bremena, a sami ni da bi ih prstom makli.

\VS{5}Sva svoja djela čine zato da ih ljudi vide. Doista, proširuju zapise svoje i produljuju rese.

\VS{6}Vole pročelja na gozbama, prva sjedala u sinagogama,

\VS{7}pozdrave na trgovima i da ih ljudi zovu 'Rabbi'.

\VS{8}Vi pak ne dajte se zvati 'Rabbi', jer jedan je učitelj vaš, a svi ste vi braća.

\VS{9}Ni ocem ne zovite nikoga na zemlji jer jedan je Otac vaš - onaj na nebesima.

\VS{10}I ne dajte da vas vođama zovu, jer jedan je vaš vođa - Krist.

\VS{11}Najveći među vama neka vam bude poslužitelj.

\VS{12}Tko se god uzvisuje, bit će ponižen, a tko se ponizuje, bit će uzvišen.”

\VS{13}“Jao vama, pismoznanci i farizeji! Licemjeri! Zaključavate kraljevstvo nebesko pred ljudima; sami ne ulazite, a ne date ući ni onima koji bi htjeli.”

\VS{14}\#

\VS{15}“Jao vama, pismoznanci i farizeji! Licemjeri! Obilazite morem i kopnom da pridobijete jednog sljedbenika. A kad ga pridobijete, promećete ga u sina paklenoga dvaput goreg od sebe.”

\VS{16}“Jao vama! Slijepe vođe! Govorite: 'Zakune li se tko Hramom, nije ništa. Ali ako se zakune hramskim zlatom, veže ga zakletva.'

\VS{17}Budale i slijepci! Ta što je veće: zlato ili Hram što posvećuje zlato?

\VS{18}Nadalje: 'Zakune li se tko žrtvenikom, nije ništa. Ali ako se zakune darom što je na njemu, veže ga zakletva.'

\VS{19}Slijepci! Ta što je veće: dar ili žrtvenik što dar posvećuje?

\VS{20}Tko se dakle zakune žrtvenikom, kune se njime i svime što je na njemu.

\VS{21}I tko se zakune Hramom, kune se njime i Onim koji u njemu prebiva.

\VS{22}I tko se zakune nebom, kune se prijestoljem Božjim i Onim koji na njemu sjedi.”

\VS{23}“Jao vama, pismoznanci i farizeji! Licemjeri! Namirujete desetinu od metvice i kopra i kima, a propuštate najvažnije u Zakonu: pravednost, milosrđe, vjernost. Ovo je trebalo činiti, a ono ne propuštati.

\VS{24}Slijepe vođe! Cijedite komarca, a gutate devu!”

\VS{25}“Jao vama, pismoznanci i farizeji! Licemjeri! Čistite čašu i zdjelu izvana, a iznutra su pune grabeža i pohlepe.

\VS{26}Farizeju slijepi! Očisti najprije nutrinu čaše da joj i vanjština bude čista.”

\VS{27}Jao vama pismoznanci i farizeji! Licemjeri! Nalik ste na obijeljene grobove. Izvana izgledaju lijepi, a iznutra su puni mrtvačkih kostiju i svakojake nečistoće.

\VS{28}Tako i vi izvana ljudima izgledate pravedni, a iznutra ste puni licemjerja i bezakonja.”

\VS{29}“Jao vama, pismoznanci i farizeji! Licemjeri! Gradite grobnice prorocima i kitite spomenike pravednicima

\VS{30}te govorite: 'Da smo mi živjeli u dane otaca svojih, ne bismo bili njihovi sudionici u prolijevanju krvi proročke.'

\VS{31}Tako sami protiv sebe svjedočite da ste sinovi ubojica proroka.

\VS{32}Dopunite samo mjeru otaca svojih!”

\VS{33}“Zmije! Leglo gujinje! Kako ćete uteći osudi paklenoj?

\VS{34}Zato evo ja šaljem vama proroke i mudrace i pismoznance. Jedne ćete od njih ubiti i raspeti, druge bičevati po svojim sinagogama i progoniti od grada do grada

\VS{35}da tako na vas dođe sva pravedna krv, prolivena na zemlji od krvi Abela pravednoga pa do krvi Zaharije, sina Barahijina, kojega ubiste između Hrama i žrtvenika.

\VS{36}Zaista, kažem vam, sve će to doći na ovaj naraštaj!”

\VS{37}“Jeruzaleme, Jeruzaleme, koji ubijaš proroke i kamenuješ one što su tebi poslani! Koliko li puta htjedoh okupiti djecu tvoju kao što kvočka okuplja piliće pod krila, i ne htjedoste.

\VS{38}Evo, napuštena vam kuća.

\VS{39}Doista, kažem vam, odsada me nećete vidjeti dok ne reknete: Blagoslovljen Onaj koji dolazi u ime Gospodnje!”



\par }\Chap{24}{\PP \VerseOne{1}Isus iziđe iz Hrama. Putom mu pristupiše učenici pokazujući mu hramsko zdanje.

\VS{2}A on im reče: “Ne vidite li sve ovo? Zaista, kažem vam, ne, neće se ovdje ostaviti ni kamen na kamenu nerazvaljen.”

\VS{3}Dok je zatim na Maslinskoj gori sjedio, pristupiše k njemu učenici nasamo govoreći: “Reci nam kada će to biti i koji će biti znak tvojega Dolaska i svršetka svijeta?”

\VS{4}Isus im odgovori: “Pazite da vas tko ne zavede!

\VS{5}Mnogi će doista doći u moje ime i govoriti: 'Ja sam Krist!' I mnoge će zavesti.”

\VS{6}“A čut ćete za ratove i za glasove o ratovima. Pazite, ne uznemirujte se. Doista treba da se to dogodi, ali to još nije svršetak.

\VS{7}Narod će ustati protiv naroda i kraljevstvo protiv kraljevstva; bit će gladi i potresa po raznim mjestima.

\VS{8}Ali sve je to samo početak trudova.”

\VS{9}“Tada će vas predavati na muke i ubijati vas. I svi će vas narodi zamrziti zbog imena moga.

\VS{10}Mnogi će se tada sablazniti, izdavat će jedni druge i mrziti se među sobom.

\VS{11}Ustat će mnogi lažni proroci i mnoge zavesti.

\VS{12}Razmahat će se bezakonje i ohladnjeti ljubav mnogih.

\VS{13}Ali tko ustraje do svršetka, bit će spašen.”

\VS{14}“I propovijedat će se ovo evanđelje Kraljevstva po svem svijetu za svjedočanstvo svim narodima. Tada će doći svršetak.”

\VS{15}“Kada dakle vidite da grozota pustoši, po proroštvu Daniela proroka, stoluje na svetome mjestu - tko čita, neka razumije:

\VS{16}koji se tada zateknu u Judeji, neka bježe u gore;

\VS{17}tko bude na krovu, neka ne silazi uzeti što iz kuće;

\VS{18}i tko bude u polju, neka se ne okreće natrag da uzme haljinu!”

\VS{19}“A jao trudnicama i dojiljama u one dane!”

\VS{20}“I molite da bijeg vaš ne bude zimi ili subotom

\VS{21}jer tada će biti velika tjeskoba kakve ne bijaše od početka svijeta sve do sada, a neće je ni biti.”

\VS{22}“I kad se ne bi skratili dani oni, nitko se ne bi spasio. No poradi izabranih skratit će se dani oni.”

\VS{23}“Ako vam tada tko rekne: 'Gle, evo Krista!' ili: 'Eno ga!' - ne povjerujte!

\VS{24}Ustat će, doista, lažni kristi i lažni proroci i iznijeti znamenja velika i čudesa da, bude li moguće, zavedu i izabrane.”

\VS{25}“Eto, prorekao sam vam.”

\VS{26}“Reknu li vam dakle: 'Evo, u pustinji je!', ne izlazite; 'Evo ga u ložnicama!', ne vjerujte.

\VS{27}Jer kao što munja izlazi od istoka i bljesne do zapada, tako će biti i s dolaskom Sina Čovječjega.”

\VS{28}“Gdje bude strvine, ondje će se skupljati orlovi.”

\VS{29}“A odmah nakon nevolje onih dana sunce će pomrčati i mjesec neće više svijetljeti i zvijezde će s neba padati i sile će se nebeske poljuljati.”

\VS{30}“I tada će se pojaviti znak Sina Čovječjega na nebu. I tada će proplakati sva plemena zemlje. I ugledat će Sina Čovječjega gdje dolazi na oblacima nebeskim s velikom moći i slavom.

\VS{31}I razaslat će anđele svoje s trubljom velikom i sabrat će mu izabranike s četiri vjetra, s jednoga kraja neba do drugoga.”

\VS{32}“A od smokve se naučite prispodobi! Kad joj grana već omekša i lišće potjera, znate: blizu je ljeto.

\VS{33}Tako i vi kad sve to ugledate, znajte: blizu je, na vratima!”

\VS{34}“Zaista, kažem vam, ne, neće uminuti naraštaj ovaj dok se sve to ne zbude.

\VS{35}Nebo će i zemlja uminuti, ali riječi moje ne, neće uminuti.”

\VS{36}“A o onom danu i času nitko ne zna, pa ni anđeli nebeski, ni Sin, nego samo Otac.

\VS{37}Kao u dane Noine, tako će biti i Dolazak Sina Čovječjega.

\VS{38}Kao što su u dane one - prije potopa - jeli i pili, ženili se i udavali do dana kad Noa uđe u korablju

\VS{39}i ništa nisu ni slutili dok ne dođe potop i sve odnije - tako će biti i Dolazak Sina Čovječjega.

\VS{40}Dvojica će tada biti u polju: jedan će se uzeti, drugi ostaviti.

\VS{41}Dvije će mljeti u mlinu: jedna će se uzeti, druga ostaviti.”

\VS{42}“Bdijte dakle jer ne znate u koji dan Gospodin vaš dolazi.

\VS{43}A ovo znajte: kad bi domaćin znao o kojoj straži kradljivac dolazi, bdio bi i ne bi dopustio potkopati kuće.

\VS{44}Zato i vi budite pripravni jer u čas kad i ne mislite Sin Čovječji dolazi.”

\VS{45}“Tko li je onaj vjerni i razumni sluga što ga gospodar postavi nad svojim ukućanima da im izda hranu u pravo vrijeme?

\VS{46}Blago onome sluzi kojega gospodar kada dođe nađe da tako radi!

\VS{47}Zaista, kažem vam, postavit će ga nad svim imanjem svojim.”

\VS{48}“No rekne li taj zli sluga u srcu: 'Okasnit će gospodar moj'

\VS{49}pa stane tući sudrugove, jesti i piti s pijanicama,

\VS{50}doći će gospodar toga sluge u dan u koji mu se ne nada i u čas u koji i ne sluti;

\VS{51}rasjeći će ga i dodijeliti mu udes među licemjerima. Ondje će biti plač i škrgut zubi.”



\par }\Chap{25}{\PP \VerseOne{1}“Tada će kraljevstvo nebesko biti kao kad deset djevica uzeše svoje svjetiljke i iziđoše u susret zaručniku.

\VS{2}Pet ih bijaše ludih, a pet mudrih.

\VS{3}Lude uzeše svjetiljke, ali ne uzeše sa sobom ulja.

\VS{4}Mudre pak zajedno sa svjetiljkama uzeše u posudama ulja.”

\VS{5}“Budući da je zaručnik okasnio, sve one zadrijemaše i pozaspaše.

\VS{6}O ponoći nasta vika: 'Evo zaručnika! Iziđite mu u susret!'

\VS{7}Tada ustadoše sve one djevice i urediše svoje svjetiljke.

\VS{8}Lude tada rekoše mudrima: 'Dajte nam od svoga ulja, gase nam se svjetiljke!'

\VS{9}Mudre im odgovore: 'Nipošto! Ne bi doteklo nama i vama. Pođite radije k prodavačima i kupite!'”

\VS{10}“Dok one odoše kupiti, dođe zaručnik: koje bijahu pripravne, uđoše s njim na svadbu i zatvore se vrata.

\VS{11}Poslije dođu i ostale djevice pa stanu dozivati: 'Gospodine! Gospodine! Otvori nam!'

\VS{12}A on im odgovori: 'Zaista kažem vam, ne poznam vas!'

\VS{13}Bdijte dakle jer ne znate dana ni časa!”

\VS{14}“Doista, kao kad ono čovjek, polazeći na put, dozva sluge i dade im svoj imetak.

\VS{15}Jednomu dade pet talenata, drugomu dva, a trećemu jedan - svakomu po njegovoj sposobnosti.

\VS{16}I otputova. Onaj koji je primio pet talenata odmah ode, upotrijebi ih i stekne drugih pet.

\VS{17}Isto tako i onaj sa dva stekne druga dva.

\VS{18}Onaj naprotiv koji je primio jedan ode, otkopa zemlju i sakri novac gospodarov.”

\VS{19}“Nakon dugo vremena dođe gospodar tih slugu i zatraži od njih račun.

\VS{20}Pristupi mu onaj što je primio pet talenata i donese drugih pet govoreći: 'Gospodaru! Pet si mi talenata predao. Evo, drugih sam pet talenata stekao!'

\VS{21}Reče mu gospodar: 'Valjaš, slugo dobri i vjerni! U malome si bio vjeran, nad mnogim ću te postaviti! Uđi u radost gospodara svoga!'”

\VS{22}“Pristupi i onaj sa dva talenta te reče: 'Gospodaru! Dva si mi talenta predao. Evo, druga sam dva talenta stekao!'

\VS{23}Reče mu gospodar: 'Valjaš, slugo dobri i vjerni! U malome si bio vjeran, nad mnogim ću te postaviti! Uđi u radost gospodara svoga.'”

\VS{24}“A pristupi i onaj koji je primio jedan talenat te reče: 'Gospodaru! Znadoh te: čovjek si strog, žanješ gdje nisi sijao i kupiš gdje nisi vijao.

\VS{25}Pobojah se stoga, odoh i sakrih talenat tvoj u zemlju. Evo ti tvoje!'

\VS{26}A gospodar mu reče: 'Slugo zli i lijeni! Znao si da žanjem gdje nisam sijao i kupim gdje nisam vijao!

\VS{27}Trebalo je dakle da uložiš moj novac kod novčara i ja bih po povratku izvadio svoje s dobitkom.'”

\VS{28}“'Uzmite stoga od njega talenat i podajte onomu koji ih ima deset.

\VS{29}Doista, onomu koji ima još će se dati, neka ima u izobilju, a od onoga koji nema oduzet će se i ono što ima.

\VS{30}A beskorisnoga slugu izbacite van u tamu. Ondje će biti plač i škrgut zubi.'”

\VS{31}“Kad Sin Čovječji dođe u slavi i svi anđeli njegovi s njime, sjest će na prijestolje slave svoje.

\VS{32}I sabrat će se pred njim svi narodi, a on će ih jedne od drugih razlučiti kao što pastir razlučuje ovce od jaraca.

\VS{33}Postavit će ovce sebi zdesna, a jarce slijeva.”

\VS{34}“Tada će kralj reći onima sebi zdesna: 'Dođite, blagoslovljeni Oca mojega! Primite u baštinu Kraljevstvo pripravljeno za vas od postanka svijeta!

\VS{35}Jer ogladnjeh i dadoste mi jesti; ožednjeh i napojiste me; stranac bijah i primiste me;

\VS{36}gol i zaogrnuste me; oboljeh i pohodiste me; u tamnici bijah i dođoste k meni.'”

\VS{37}“Tada će mu pravednici odgovoriti: 'Gospodine, kada te to vidjesmo gladna i nahranismo te; ili žedna i napojismo te?

\VS{38}Kada te vidjesmo kao stranca i primismo; ili gola i zaogrnusmo te?

\VS{39}Kada te vidjesmo bolesna ili u tamnici i dođosmo k tebi?'

\VS{40}A kralj će im odgovoriti: 'Zaista, kažem vam, što god učiniste jednomu od ove moje najmanje braće, meni učiniste!'”

\VS{41}“Zatim će reći i onima slijeva: 'Odlazite od mene, prokleti, u oganj vječni, pripravljen đavlu i anđelima njegovim!

\VS{42}Jer ogladnjeh i ne dadoste mi jesti; ožednjeh i ne dadoste mi piti;

\VS{43}stranac bijah i ne primiste me; gol i ne zaogrnuste me; bolestan i u tamnici i ne pohodiste me!'”

\VS{44}“Tada će mu i oni odgovoriti: 'Gospodine, a kada te to vidjesmo gladna, ili žedna, ili stranca, ili gola, ili bolesna, ili u tamnici, i ne poslužismo te?'

\VS{45}Tada će im on odgovoriti: 'Zaista, kažem vam, što god ne učiniste jednomu od ovih najmanjih, ni meni ne učiniste.'”

\VS{46}“I otići će ovi u muku vječnu, a pravednici u život vječni.”



\par }\Chap{26}{\PP \VerseOne{1}I kad Isus završi sve te besjede, reče svojim učenicima:

\VS{2}“Znate da je za dva dana Pasha, i Sin Čovječji predaje se da se razapne.”

\VS{3}Uto se sabraše glavari svećenički i starješine narodne u dvoru velikoga svećenika imenom Kajfe

\VS{4}i zaključiše Isusa na prijevaru uhvatiti i ubiti.

\VS{5}Jer se govorilo: “Nikako ne o Blagdanu da ne nastane pobuna u narodu.”

\VS{6}Kad je Isus bio u Betaniji, u kući Šimuna Gubavca,

\VS{7}pristupi mu neka žena s alabastrenom posudicom skupocjene pomasti i polije ga po glavi, dok je on bio za stolom.

\VS{8}Vidjevši to, učenici negodovahu: “Čemu ta rasipnost?

\VS{9}Moglo se to skupo prodati i dati siromasima.”

\VS{10}Zapazio to Isus pa im reče: “Što dodijavate ženi? Dobro djelo učini prema meni.

\VS{11}Ta siromaha svagda imate uza se, a mene nemate svagda.

\VS{12}Izlila je tu pomast na moje tijelo - za ukop mi to učini.

\VS{13}Zaista, kažem vam, gdje se god bude propovijedalo ovo evanđelje, po svem svijetu, navješćivat će se i ovo što ona učini - njoj na spomen.”

\VS{14}Tada jedan od dvanaestorice, zvan Juda Iškariotski, pođe glavarima svećeničkim

\VS{15}i reče: “Što ćete mi dati i ja ću vam ga predati.” A oni mu odmjeriše trideset srebrnjaka.

\VS{16}Otada je tražio priliku da ga preda.

\VS{17}Prvoga dana Beskvasnih kruhova pristupiše učenici Isusu i upitaše: “Gdje hoćeš da ti pripravimo te blaguješ pashu?”

\VS{18}On reče: “Idite u grad tomu i tomu i recite mu: 'Učitelj veli: Vrijeme je moje blizu, kod tebe slavim pashu sa svojim učenicima.'”

\VS{19}I učine učenici kako im naredi Isus i priprave pashu.

\VS{20}Uvečer bijaše Isus za stolom s dvanaestoricom.

\VS{21}I dok su blagovali, reče: “Zaista, kažem vam, jedan će me od vas izdati.”

\VS{22}Silno ožalošćeni, stanu mu jedan za drugim govoriti: “Da nisam ja, Gospodine?”

\VS{23}On odgovori: “Onaj koji umoči sa mnom ruku u zdjelu, taj će me izdati.

\VS{24}Sin Čovječji, istina, odlazi kako je o njemu pisano, ali jao čovjeku onomu koji predaje Sina Čovječjega. Tomu bi čovjeku bolje bilo da se ni rodio nije.”

\VS{25}A Juda, izdajnik, prihvati i reče: “Da nisam ja, učitelju?” Reče mu: “Ti kaza.”

\VS{26}I dok su blagovali, uze Isus kruh, izreče blagoslov pa razlomi, dade svojim učenicima i reče: “Uzmite i jedite! Ovo je tijelo moje!”

\VS{27}I uze čašu, zahvali i dade im govoreći: “Pijte iz nje svi!

\VS{28}Ovo je krv moja, krv Saveza koja se za mnoge prolijeva na otpuštenje grijeha.

\VS{29}A kažem vam: ne, neću od sada piti od ovog roda trsova do onoga dana kad ću ga - novoga - s vama piti u kraljevstvu Oca svojega.”

\VS{30}Otpjevavši hvalospjeve, zaputiše se prema Maslinskoj gori.

\VS{31}Tada im reče Isus: “Svi ćete se vi još ove noći sablazniti o mene. Ta pisano je: Udarit će pastira i stado će se razbjeći.

\VS{32}Ali kad uskrsnem, ići ću pred vama u Galileju.'

\VS{33}Nato će mu Petar: “Ako se i svi sablazne o tebe, ja se nikada neću!”

\VS{34}Reče mu Isus: “Zaista, kažem ti, još ove noći, prije negoli se pijetao oglasi, triput ćeš me zatajiti!”

\VS{35}Kaže mu Petar: “Bude li trebalo i umrijeti s tobom, ne, neću te zatajiti.” Tako rekoše i svi učenici.

\VS{36}Tada dođe Isus s njima u predio zvan Getsemani i kaže učenicima: “Sjednite ovdje dok ja odem onamo pomoliti se.”

\VS{37}I povede sa sobom Petra i oba sina Zebedejeva. Spopade ga žalost i tjeskoba.

\VS{38}Tada im reče: “Duša mi je nasmrt žalosna. Ostanite ovdje i bdijte sa mnom!”

\VS{39}I ode malo dalje, pade ničice moleći: “Oče moj! Ako je moguće, neka me mimoiđe ova čaša. Ali ne kako ja hoću, nego kako hoćeš ti.”

\VS{40}I dođe učenicima i nađe ih pozaspale pa reče Petru: “Tako, zar niste mogli jedan sat probdjeti sa mnom?

\VS{41}Bdijte i molite da ne padnete u napast! Duh je, istina, voljan, no tijelo je slabo.”

\VS{42}Opet, po drugi put, ode i pomoli se: “Oče moj! Ako nije moguće da me čaša mine da je ne pijem, budi volja tvoja!”

\VS{43}I ponovno dođe i nađe ih pozaspale, oči im se sklapale.

\VS{44}Opet ih ostavi, pođe i pomoli se po treći put ponavljajući iste riječi.

\VS{45}Tada dođe učenicima i reče im: “Samo spavajte i počivajte! Evo, približio se čas! Sin Čovječji predaje se u ruke grešničke!

\VS{46}Ustanite, hajdemo! Evo, približio se moj izdajica.”

\VS{47}Dok je on još govorio, gle, dođe Juda, jedan od dvanaestorice, i s njime silna svjetina s mačevima i toljagama poslana od glavara svećeničkih i starješina narodnih.

\VS{48}A izdajica im dao znak: “Koga poljubim, taj je, njega uhvatite!”

\VS{49}I odmah pristupi Isusu i reče: “Zdravo, Učitelju!” I poljubi ga.

\VS{50}A Isus mu reče: “Prijatelju, zašto ti ovdje!” Tada pristupe, podignu ruke na Isusa i uhvate ga.

\VS{51}I gle, jedan od onih koji bijahu s Isusom maši se rukom, trgnu mač, udari slugu velikoga svećenika i odsiječe mu uho.

\VS{52}Kaže mu tada Isus: “Vrati mač na njegovo mjesto jer svi koji se mača laćaju od mača i ginu.

\VS{53}Ili zar misliš da ja ne mogu zamoliti Oca svojega i eto umah uza me više od dvanaest legija anđela?

\VS{54}No kako bi se onda ispunila Pisma da tako mora biti?”

\VS{55}U taj čas reče Isus svjetini: “Kao na razbojnika iziđoste s mačevima i toljagama da me uhvatite? Danomice sjeđah u Hramu naučavajući i ne uhvatiste me.”

\VS{56}A sve se to dogodilo da se ispune Pisma proročka. Tada ga svi učenici ostave i pobjegnu.

\VS{57}Nato uhvatiše Isusa i odvedoše ga velikomu svećeniku Kajfi, kod kojega se sabraše pismoznanci i starješine.

\VS{58}A Petar je išao za njim izdaleka do dvora velikog svećenika; i ušavši unutra, sjedne sa stražarima da vidi svršetak.

\VS{59}A glavari svećenički i cijelo Vijeće tražili su kakvo lažno svjedočanstvo protiv Isusa da bi ga mogli pogubiti.

\VS{60}Ali ne nađoše premda pristupiše mnogi lažni svjedoci. Napokon pristupe dvojica

\VS{61}i reknu: “Ovaj reče: 'Mogu razvaliti Hram Božji i za tri ga dana sagraditi.'”

\VS{62}Usta nato veliki svećenik i reče mu: “Zar ništa ne odgovaraš? Što to ovi protiv tebe svjedoče?”

\VS{63}Isus je šutio. Reče mu veliki svećenik: “Zaklinjem te Bogom živim: Kaži nam jesi li ti Krist, Sin Božji?”

\VS{64}Reče mu Isus: “Ti kaza! Štoviše, kažem vam: Odsada ćete gledati Sina Čovječjega gdje sjedi zdesna Sile i dolazi na oblacima nebeskim.”

\VS{65}Nato veliki svećenik razdrije haljine govoreći: “Pohulio je! Što nam još trebaju svjedoci! Evo, sada ste čuli hulu!

\VS{66}Što vam se čini?” Oni odgovoriše: “Smrt zaslužuje!”

\VS{67}Tada su mu pljuvali u lice i udarali ga, a drugi ga pljuskali

\VS{68}govoreći: “Proreci nam, Kriste, tko te udario?”

\VS{69}A Petar je sjedio vani u dvorištu. I pristupi mu jedna sluškinja govoreći: “I ti bijaše s Isusom Galilejcem.”

\VS{70}On pred svima zanijeka: “Ne znam što govoriš.”

\VS{71}Kad iziđe u predvorje, spazi ga druga i kaže nazočnima: “Ovaj bijaše s Isusom Nazarećaninom.”

\VS{72}On opet zanijeka sa zakletvom: “Ne znam toga čovjeka.”

\VS{73}Malo zatim nazočni pristupiše Petru i rekoše: “Doista, i ti si od njih! Ta govor te tvoj izdaje!”

\VS{74}On se tada stane zaklinjati i preklinjati: “Ne znam toga čovjeka.” I odmah se oglasi pijetao.

\VS{75}I spomenu se Petar riječi koju mu Isus reče: “Prije nego se pijetao oglasi, triput ćeš me zatajiti.” I iziđe te gorko zaplaka.



\par }\Chap{27}{\PP \VerseOne{1}A kad objutri, svi su glavari svećenički i starješine narodne održali vijećanje protiv Isusa da ga pogube.

\VS{2}I svezana ga odveli i predali upravitelju Pilatu.

\VS{3}Kada Juda, njegov izdajica, vidje da je Isus osuđen, pokaja se i vrati trideset srebrnjaka glavarima svećeničkim i starješinama

\VS{4}govoreći: “Sagriješih predavši krv nedužnu!” Odgovoriše: “Što se to nas tiče? To je tvoja stvar!”

\VS{5}I bacivši srebrnjake u Hram, ode te se objesi.

\VS{6}Glavari svećenički uzeše srebrnjake i rekoše:

\VS{7}“Nije dopušteno staviti ih u hramsku riznicu jer su krvarina.” Posavjetuju se i kupe za njih lončarovu njivu za ukop stranaca.

\VS{8}Stoga se ona njiva zove “Krvava njiva” sve do danas.

\VS{9}Tada se ispuni što je rečeno po proroku Jeremiji: Uzeše trideset srebrnjaka - cijenu Neprocjenjivoga kojega procijeniše sinovi Izraelovi -

\VS{10}i dadoše ih za njivu lončarovu kako mi naredi Gospodin.

\VS{11}Dovedoše dakle Isusa pred upravitelja. Upita ga upravitelj: “Ti li si kralj židovski?” On odgovori: “Ti kažeš.”

\VS{12}I dok su ga glavari svećenički i starješine narodne optuživale, ništa nije odgovarao.

\VS{13}Tada mu reče Pilat: “Ne čuješ li što sve protiv tebe svjedoče?”

\VS{14}I ne odgovori mu ni na jednu riječ te se upravitelj silno čudio.

\VS{15}A o Blagdanu upravitelj je običavao svjetini pustiti jednoga uznika, koga bi već htjeli.

\VS{16}Tada upravo bijaše u njih poznati uznik zvani Baraba.

\VS{17}Kad se dakle sabraše, reče im Pilat: “Koga hoćete da vam pustim: Barabu ili Isusa koji se zove Krist?”

\VS{18}Znao je doista da ga predadoše iz zavisti.

\VS{19}Dok je sjedio na sudačkoj stolici, poruči nu njegova žena: “Mani se ti onoga pravednika jer sam danas u snu mnogo pretrpjela zbog njega.”

\VS{20}Međutim, glavari svećenički i starješine nagovore svjetinu da zaište Barabu, a Isus da se pogubi.

\VS{21}Upita ih dakle upravitelj: “Kojega od ove dvojice hoćete da vam pustim?” A oni rekoše: “Barabu!”

\VS{22}Kaže im Pilat: “Što dakle da učinim s Isusom koji se zove Krist?” Oni će: “Neka se razapne.”

\VS{23}A on upita: “A što je zla učinio?” Vikahu još jače: “Neka se razapne!”

\VS{24}Kad Pilat vidje da ništa ne koristi, nego da biva sve veći metež, uzme vodu i opere ruke pred svjetinom govoreći: “Nevin sam od krvi ove! Vi se pazite!”

\VS{25}Sav narod nato odvrati: “Krv njegova na nas i na djecu našu!”

\VS{26}Tada im pusti Barabu, a Isusa, izbičevana, preda da se razapne.

\VS{27}Onda vojnici upraviteljevi uvedoše Isusa u dvor upraviteljev i skupiše oko njega cijelu četu.

\VS{28}Svukoše ga pa zaogrnuše skrletnim plaštem.

\VS{29}Spletoše zatim vijenac od trnja i staviše mu na glavu, a tako i trsku u desnicu. Prigibajući pred njim koljena, izrugivahu ga: “Zdravo, kralju židovski!”

\VS{30}Onda pljujući po njemu, uzimahu trsku i udarahu ga njome po glavi.

\VS{31}Pošto ga izrugaše, svukoše mu plašt, obukoše mu njegove haljine pa ga odvedoše da ga razapnu.

\VS{32}Izlazeći nađu nekoga čovjeka Cirenca, imenom Šimuna, i prisile ga da mu ponese križ.

\VS{33}I dođoše na mjesto zvano Golgota, to jest Lubanjsko mjesto,

\VS{34}dadoše mu piti vino sa žuči pomiješano. I kad okusi, ne htjede piti.

\VS{35}A pošto ga razapeše, razdijeliše među se haljine njegove bacivši kocku.

\VS{36}I sjedeći ondje, čuvahu ga.

\VS{37}I staviše mu ponad glave krivicu napisanu: “Ovo je Isus, kralj židovski.”

\VS{38}Tada razapeše s njime dva razbojnika, jednoga zdesna, drugoga slijeva.

\VS{39}A prolaznici su ga pogrđivali mašući glavama:

\VS{40}“Ti koji razvaljuješ Hram i za tri ga dana sagradiš, spasi sam sebe! Ako si Sin Božji, siđi s križa!”

\VS{41}Slično i glavari svećenički s pismoznancima i starješinama, rugajući se, govorahu:

\VS{42}“Druge je spasio, sebe ne može spasiti! Kralj je Izraelov! Neka sada siđe s križa pa ćemo povjerovati u nj!

\VS{43}Uzdao se u Boga! Neka ga sad izbavi ako mu omilje! Ta govorio je: 'Sin sam Božji!'”

\VS{44}Tako ga vrijeđahu i s njim raspeti razbojnici.

\VS{45}Od šeste ure nasta tama po svoj zemlji - do ure devete.

\VS{46}O devetoj uri povika Isus iza glasa: “Eli, Eli, lema sabahtani?” To će reći: “Bože moj, Bože moj, zašto si me ostavio?”

\VS{47}A neki od nazočnih, čuvši to, govorahu: “Ovaj zove Iliju.”

\VS{48}I odmah pritrča jedan od njih, uze spužvu, natopi je octom, natakne je na trsku i pruži mu piti.

\VS{49}A ostali rekoše: “Pusti da vidimo hoće li doći Ilija da ga spasi.”

\VS{50}A Isus opet povika iz glasa i ispusti duh.

\VS{51}I gle, zavjesa se hramska razdrije odozgor dodolje, nadvoje; zemlja se potrese, pećine se raspukoše,

\VS{52}grobovi otvoriše i tjelesa mnogih svetih preminulih uskrsnuše

\VS{53}te iziđoše iz grobova nakon njegova uskrsnuća, uđoše u sveti grad i pokazaše se mnogima.

\VS{54}A satnik i oni koji su s njime čuvali Isusa vidješe potres i što se zbiva, silno se prestrašiše i rekoše: “Uistinu, Sin Božji bijaše ovaj.”

\VS{55}A bijahu ondje i izdaleka promatrahu mnoge žene što su iz Galileje išle za Isusom poslužujući mu;

\VS{56}među njima Marija Magdalena i Marija, Jakovljeva i Josipova majka, i majka sinova Zebedejevih.

\VS{57}Uvečer dođe neki bogat čovjek iz Arimateje, imenom Josip, koji i sam bijaše učenik Isusov.

\VS{58}On pristupi Pilatu i zaiska tijelo Isusovo. Tada Pilat zapovjedi da mu se dadne.

\VS{59}Josip uze tijelo, povi ga u čisto platno

\VS{60}i položi u svoj novi grob koji bijaše isklesao u stijeni. Dokotrlja velik kamen na grobna vrata i otiđe.

\VS{61}A bijahu ondje Marija Magdalena i druga Marija: sjedile su nasuprot grobu.

\VS{62}Sutradan, to jest dan nakon Priprave, sabraše se glavari svećenički i farizeji kod Pilata

\VS{63}te mu rekoše: “Gospodaru, sjetismo se da onaj varalica još za života kaza: 'Nakon tri dana uskrsnut ću.'

\VS{64}Zapovjedi dakle da se grob osigura sve do trećega dana da ne bi možda došli njegovi učenici, ukrali ga pa rekli narodu: 'Uskrsnuo je od mrtvih!' I bit će posljednja prijevara gora od prve.”

\VS{65}Reče im Pilat: “Imate stražu! Idite i osigurajte kako znate!”

\VS{66}Nato oni odu i osiguraju grob: zapečate kamen i postave stražu.



\par }\Chap{28}{\PP \VerseOne{1}Po suboti, u osvit prvoga dana u tjednu, dođe Marija Magdalena i druga Marija pogledati grob.

\VS{2}I gle, nastade žestok potres jer anđeo Gospodnji siđe s neba, pristupi, otkotrlja kamen i sjede na nj.

\VS{3}Lice mu bijaše kao munja, a odjeća bijela kao snijeg.

\VS{4}Od straha pred njim zadrhtaše stražari i obamriješe.

\VS{5}A anđeo progovori ženama: “Vi se ne bojte! Ta znam: Isusa Raspetoga tražite!

\VS{6}Nije ovdje! Uskrsnu kako reče. Hajde, vidite mjesto gdje je ležao

\VS{7}pa pođite žurno i javite njegovim učenicima da uskrsnu od mrtvih. I evo, ide pred vama u Galileju. Ondje ćete ga vidjeti. Evo, rekoh vam.”

\VS{8}One otiđoše žurno s groba te sa strahom i velikom radošću otrčaše javiti njegovim učenicima.

\VS{9}Kad eto im Isusa u susret! Reče im: “Zdravo!” One polete k njemu, obujme mu noge i ničice mu se poklone.

\VS{10}Tada im Isus reče: “Ne bojte se! Idite, javite mojoj braći da pođu u Galileju! Ondje će me vidjeti!”

\VS{11}Dok su one odlazile, gle, neki od straže dođoše u grad i javiše glavarima svećeničkim sve što se dogodilo.

\VS{12}Oni se sabraše sa starješinama na vijećanje, uzeše mnogo novaca i dadoše vojnicima

\VS{13}govoreći: “Recite: 'Noću dok smo mi spavali, dođoše njegovi učenici i ukradoše ga.'

\VS{14}Ako to dočuje upravitelj, mi ćemo ga uvjeriti i sve učiniti da vi budete bez brige.”

\VS{15}Oni uzeše novac i učiniše kako bijahu poučeni. I razglasilo se to među Židovima - sve do danas.

\VS{16}Jedanaestorica pođoše u Galileju na goru kamo im je naredio Isus.

\VS{17}Kad ga ugledaše, padoše ničice preda nj. A neki posumnjaše.

\VS{18}Isus im pristupi i prozbori: “Dana mi je sva vlast na nebu i na zemlji!

\VS{19}Pođite dakle i učinite mojim učenicima sve narode krsteći ih u ime Oca i Sina i Duha Svetoga

\VS{20}i učeći ih čuvati sve što sam vam zapovjedio!” “I evo, ja sam s vama u sve dane - do svršetka svijeta.”


\par }